П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/27477/21	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень  - відповідачем на виконання рішення суду по справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ), в якій позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії на підставі довідки №ЮО74304 від 17.08.2021 року з урахуванням грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019 року, з урахуванням розміру окладу за посадою у розмірі 7330 грн., військовим званням у розмірі 1480 грн., відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі 50%, також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, надбавки за таємність в розмірі 20% посадового окладу, премії в розмірі 35% посадового окладу, надбавки за класну кваліфікацію в розмірі 9% посадового окладу з виплатою перерахованої пенсії в 100 відсотковому від обчислення розмірі (без застосування зменшення розміру);
- зобов`язати ГУПФУ провести перерахунок його пенсії на підставі довідки №ЮО74304 від 17.08.2021 року з урахуванням грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 05.03.2019 року з урахуванням розміру окладу за посадою, у розмірі 7330 грн., військовим званням у розмірі 1480 грн., відсоткової надбавки за вислугу років у розмірі 50%, також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, надбавки за таємність в розмірі 20% посадового окладу, премії в розмірі 35% посадового окладу, надбавки за класну кваліфікацію в розмірі 9% посадового окладу з виплатою перерахованої пенсії в 100 відсотковому від обчислення розмірі (без застосування зменшення розміру) та виплачувати з 05.03.2019 року пенсію в 100 відсотковому від обчисленого розмірі без застосування зменшення розміру пенсії, в також провести доплату різниці в пенсії між максимально нарахованим та фактично виплаченими розмірами визначеними станом на 01.01.2018 року по день проведення доплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року по справі №420/27477/21  позовну заяву задоволено частково. Судом визнано протиправними дії ГУПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки від 17.08.2021 року № ЮО74304 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язано ГУПФУ провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 17.08.2021 року №ЮО74304 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат; визнано протиправними дії ГУПФУ щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язано ГУПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.
До суду 30 вересня 2022 року від представника позивача надійшла заява про визнання протиправним рішення у порядку  ст. 383 КАС України, в якій позивач просив:
- визнати протиправними дії ГУПФУ на виконання рішення ООАС від 25.01.2021 року у справі №420/13936/20 в частині припинення з 01 липня 2022 року нарахування та призначення пенсії виходячи з 90% розміру грошового забезпечення, та призначення пенсії виходячи з 80% розміру грошового забезпечення;
- зобов`язати ГУПФУ з 01 липня 2022 року нарахування та виплату призначеної пенсії виходячи з 90% розміру грошового забезпечення;
- направити до Одеської місцевої прокуратури №3 окрему ухвалу про наявність в діях службових осіб ГУПФУ ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2  ст.382 КК України, для вжиття заходів, передбачених  ст.214 КПК України.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року вказану заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, повернуто заявнику.
Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що ухвалу судом першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви по суті.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.
Так, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначав, що представник позивача просить визнати протиправними дії ГУПФУ на виконання рішення ООАС від 25.01.2021 року у справі №420/13936/20 в частині припинення з 01 липня 2022 року нарахування та призначення пенсії виходячи з 90% розміру грошового забезпечення, та призначення пенсії виходячи з 80% розміру грошового забезпечення, та зобов`язати ГУПФУ з 01 липня 2022 року нарахування та виплату призначеної пенсії виходячи з 90% розміру грошового забезпечення.
На підтвердження цьому позивач додав до заяви перерахунок пенсії від 25 липня 2022 року та лист ГУПФУ від 08.09.2022 року, в якому зазначено, що рішення суду по справі №420/27477/21 було виконано 26 липня 2022 року.
Таким чином, позивач повинен був дізнатись про порушене право з 26 липня 2022 року, тобто з дати здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду по справі №420/27477/21.
При цьому позивач зазначав, що про порушене право він дізнався 09.09.2022 року, отримавши відповідь Головного управління на адвокатський запит, та не погодившись з діями відповідача 19.09.2022 року звернувся із заявою в межах адміністративної справи №420/13936/20.
До суду в межах справи №420/27477/21 позивач звернувся 30.09.2022 року, тобто з порушенням строків звернення з даною заявою.
На обґрунтування пропуску строку, представник позивача зазначав, що звернувся з даною заявою згідно статті 383 КАС України в межах справи №420/13936/20, однак, ухвалою від 29.09.2022 року позивача було повідомлено про необхідність звернення із заявленими вимогами в межах справи №420/27477/21.
Суд першої інстанції по даній справі дійшов висновку, що неправильне подання позову не є поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.
Колегія суддів вважає такі висновки помилковими з огляду на наступне.
Так, положеннями статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються:
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
5) номер адміністративної справи;
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;
8) інформація про хід виконавчого провадження;
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
З аналізу наведеного вбачається, що діючим процесуальним законодавством встановлено десятиденний строк на звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, і такий строк починає свій перебіг з дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що вказаний строк може бути поновлений за наявністю відповідних обставин, що узгоджується з ч.1 ст.121 КАС України, за якою суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
В межах даного спору, днем, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, є день, коли він отримав відповідь Головного управління на адвокатський запит, тобто не раніше 09.09.2022 року, а не з дати здійснення перерахунку пенсії, оскільки сам по собі перерахунок та виплата, зокрема у меншому розмірі, не свідчить однозначно про порушене право, в той час, як адвокатський запит надає змогу достеменно встановити вказані обставини перерахунку та його деталі.
Так, позивачем зазначено, що рішенням від 25.01.2021 року по справі № 420/13936/20 зобов`язано Головне управління перерахувати розмір пенсії позивача виходячи з розрахунку 90% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату відповідних сум.
З 01.07.2022 року Головне управління припинило виконання рішення суду по справі №420/13936/20 і здійснило нарахування пенсії виходячи з основного розміру пенсії 80%  грошового забезпечення.
Так, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/13936/20, по якій рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року визнано протиправними дії ГУПФУ щодо перерахунку пенсії позивачу відповідно до  Постанови КМУ від 21.02.2018 року №103  «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб»  з 01.01.2018 року, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано ГУПФУ перерахувати відповідно до  Постанови КМУ від 21.02.2018 року №103   розмір пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.
19.09.2022 року від представника ОСОБА_1 в межах справи №420/13936/20 надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду (згідно  ст.383 КАС України), в якій заявник просив визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - відповідача ГУПФУ на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. у справі № 420/13936/20 в частині припинення з 1 липня 2022 р. нарахування та призначення пенсії, виходячи з 90% розміру грошового забезпечення, та призначення пенсії, виходячи з 80% розміру грошового забезпечення; зобов`язати ГУПФУ поновити позивачу з 1 липня 2022 р. нарахування та виплату призначеної пенсії, виходячи з 90% розміру грошового забезпечення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року по справі №420/13936/20 у задоволенні вказаної заяви про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду (згідно  ст.383 КАС України)  було відмовлено.
Приймаючи вказану ухвалу, суд вважав, що оскаржувані позивачем дії відповідача щодо повторного зменшення основного розміру пенсії з 90% до 80% грошового забезпечення відбулися під час перерахунку пенсії позивача на виконання іншого судового рішення від 23.03.2022 року по справі №420/27477/21, а тому саме в межах вказаної справи позивачу слід звертатися за відновленням порушених прав з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.
При цьому, по даній справі №420/27477/21 заява про визнання протиправним рішення у порядку  ст.383 КАС України надійшла до суду 30 вересня 2022 року, тобто наступного дня після прийняття вищевказаної ухвали судом, в якій фактично зазначено про помилковий спосіб захисту позивачем своїх прав.
Колегія суддів (по даній справі №420/27477/21) зазначає, що обрання способу захисту порушеного права, можливо і помилкового, однак який не було реалізовано по суті (тобто відмовлено або задоволено вимоги стягувача/позивача), не може бути підставою для повернення вищевказаної заяви (в зв`язку з пропуском строку), поданої в порядку ст.383 КАС України, тим більше з урахуванням того, що фактично позивач в даному випадку не допустив свідомого та безпідставного зволікання зі зверненням за захистом свого порушеного права, а внаслідок такого повернення та з огляду на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року по справі №420/13936/20 він безумовно втрачає право на звернення до суду в порядку ст.383 КАС України, що, в даному випадку, фактично є необґрунтованим обмеженням доступу до правосуддя.
Колегія суддів вважає вказані обставини ключовими в межах спірного питання навіть не зважаючи на те, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з позовом щодо оскарження перерахунку пенсії у неналежному (на думку позивача) відсотковому розмірі, проведеного після прийняття рішення по даній справі.
Крім того, частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але тільки таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).
Також, в контексті загального розуміння передумов виникнення спірних правовідносин та їх тривання на протязі значного часу, суд враховує, що згідно висновків ЄСПЛ, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67). 
Суд зазначає, що перешкоджання позивачу в доступі до правосуддя по даному спору, передумовою виникнення якого є протиправні дії відповідача, створює ситуацію, за якої державний орган отримує вигоду від своїх таких дій, що є безпідставним.
Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення з направленням справи до суду першої інстанції саме для продовження розгляду, що свідчить про безпідставність вимог апеляційної скарги щодо розгляду апеляційним судом заяви про визнання протиправним рішення у порядку  ст.383 КАС України від 30 вересня 2022 року по суті.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року – скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Єщенко О.В.