Справа № 759/453/23                                                                                              Головуючий в суді І інстанції Новик В.П.
Провадження № 33/824/1140/2023                                                                       Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2023 року                                                                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 рокуу справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
 
                                                     ВСТАНОВИВ:                                                
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що співробітниками патрульної поліції було введено його в оману, адже вони повідомили, що він має право або пройти перевірку в медичному закладі на стан сп`яніння разом з ними, або ж пройти  її самостійно протягом двох годин в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня» «Соціотерапія», а тому він погодився на проходження огляду самостійно та  поїхав до вказаного поліцейськими медичного закладу, де в цей день о 12:45год. пройшов обстеження, за результатами якого у нього не було виявлено ознак сп`яніння.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, що з`явилися, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
 Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що у його діях наявний склад цього адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Однак, суд апеляційної інстанції не може повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року). 
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 460705, 17.12.2022 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 по Гостомельському шосе в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, блідість шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
 З відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано фактичні обставини цієї події, вбачається, що працівник патрульної поліції роз`яснив ОСОБА_1 його право та можливість протягом двох годин пройти самостійно перевірку на стан наркотичного сп`яніння в зазначеному ними медичному закладі, і ОСОБА_1 , не відмовляючись від проходження огляду, погодився пройти його самостійно. Таким чином, з відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції та інших письмових матеріалів справи не вбачається чіткої і однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня» «Соціотерапія» від 27.12.2022 року у ОСОБА_1 станом на 12:45 год. 27.12.2022 року ознак сп`яніння не виявлено (а.с.7)
З огляду на вищевикладене та з урахуванням зазначених обставини справи, суд вважає дії працівника патрульної поліції такими, що не повною мірою ґрунтуються на законі, позаяк відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен саме «на вимогу» поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, а тому, на думку суду, у даному випадку мало місце спонукання та схиляння поліцейським ОСОБА_1 щодо його відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, шляхом роз`яснення ОСОБА_1 непередбаченого законом права на самостійне проходження такого огляду, позаяк за законом такий огляд є недійсним.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, не ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах.
За наведених вище обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відсутності складу даного правопорушення, а саме відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову - скасувати, а провадження у справі закрити, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                            
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 січня 2023 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                        Я.С. Мельник