ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2230/22                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 березня 2023 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                                  Мєзєнцева Є.І.
                                                            Собківа Я.М.
При секретарі:                              Шепель О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними бездіяльності та відмови і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управляння Національної поліції в Черкаській області щодо не врахування вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 при проведенні розслідування нещасного випадку що стався з ОСОБА_1 14 серпня 2018 року;
- визнати протиправною відмову Головного управляння Національної поліції в Черкаській області щодо перегляду акту Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08 листопада 2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру;
- зобов`язати Головне управляння Національної поліції в Черкаській області переглянути акт Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акт Форми НТ* від 08 листопада 2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19.
В обґрунтування даного позову зазначено, що вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 підтверджено факт отримання позивачем тілесних ушкоджень під час виконання службових обов`язків. Однак, відповідач протиправно не врахував вказаний вирок під час розслідування нещасного випадку та складення актів акту форми Н-5 від 07 листопада 2019 року та форми НТ* від 08 листопада 2019 року та відмовив у перегляді цих актів.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року даний адміністративний позов - задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управляння Національної поліції в Черкаській області у перегляді акту Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19.
Зобов`язано Головне управляння Національної поліції в Черкаській області переглянути акт Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акт Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому першої інстанції виходив з того, що встановлені Маньківським районним судом Черкаської області у вироці від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 обставини мають безпосереднє значення для розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, оскільки доведено факт умисного заподіяння позивачу, як працівнику правоохоронного органу, середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним працівником службових обов`язків.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначено, що на виконання рішення суду у справі № 580/268/19 проведено повторне службове розслідування, результати якого оформлені актом Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та актом Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру. Проте, позивач фактично не погоджується з результатами службового розслідування та з тим, яким чином виконане судове рішення у справі № 580/268/19 та просить переглянути акти з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19, підстави для чого відсутні, оскільки рішення суду у справі № 580/268/19 виконане належним чином.
Крім того, відповідно до акту Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру нещасний випадок стався в період проходження служби та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків через порушення позивачем службової дисципліни. Вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 не може вплинути на результати службового розслідування, оскільки ним не дослужувалось питання порушення позивачем службової дисципліни.
Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності оскаржуваного рішення та просив відмовити в задоволенні скарги відповідача. 
Зазначив, що відповідач вказує, що на виконання рішення суду у справі № 580/268/19 проведено повторне службове розслідування, результати якого оформлені актом Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та актом Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру. Проте, відповідач не враховує той факт, що при проведенні повторного розслідування у листопаді 2019 року рішення по справі №693/231/19 Маньківського районного суду Черкаської області прийнято ще не було.
Враховуючи обставини попереднього розслідування нещасного випадку та обставини, встановлені повторним розслідуванням, комісія визнала, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , спричинений порушенням останнім службової дисципліни, а тому є таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Проте, вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 Б. визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 345 Кримінального кодексу України (умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків) і призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
Встановлені Маньківським районним судом Черкаської області у вироці від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 обставини мають безпосереднє значення для розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , оскільки доведено факт умисного заподіяння позивачу, як працівнику правоохоронного органу, середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.
Також позивач наголосив, що підстав вважати, що ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної відповідальності немає, оскільки по факту порушення ним службової дисципліни позивач ніяких пояснень не надавав, зміст наказу до відома йому під підпис не доводився, оскільки наказ взагалі не видавався. До того ж статтею 12 Дисциплінарного статуту не передбачено такого виду дисциплінарного стягнення, як «усне попередження».
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2018 року, згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 2117 від 13 серпня 2018 року, працівники слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, у тому числі ОСОБА_1 , здійснили виїзд за адресою АДРЕСА_1 з метою проведення обшуку житла чи іншого володіння.
14 серпня 2018 року близько 09 год. 30 хв. позивач разом з колегами і понятими прибули до будинку за вказаною вище адресою. Поряд з домоволодінням знаходились ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , які є власниками будинку. Підійшовши до них, працівники поліції пред`явили посвідчення та повідомили мету прибуття. Після чого було розпочато слідчу дію: ОСОБА_4 зачитував ухвалу, а ОСОБА_5 проводив відеофіксацію. Протягом всього часу зачитування ухвали ОСОБА_2 поводила себе агресивно. Спочатку вона наголошувала, що заперечує проти проведення обшуку, намагалась увійти в свій будинок, але їй в цьому перешкодив позивач, пред`явивши службове посвідчення. Після чого ОСОБА_2 почала провокувати конфлікт, нецензурно висловлювалась, погрожувала поліцейським фізичною розправою. У ході даного конфлікту ОСОБА_4 зазначив, що обшук є безперервною дією та всі його учасники повинні слідкувати за його проведенням. Після чого ОСОБА_2 було запропоновано заспокоїтися та повідомлено, що обшук обов`язково відбудеться, а за перешкоджання слідчим діям її може бути притягнуто до відповідальності. Слідчий ОСОБА_4. продовжив зачитувати ухвалу. Громадянка ОСОБА_2 знову намагалась залишити місце проведення слідчої дії, штовхатись, провокувати бійку, кричати, нецензурно виражатись. Після чого ОСОБА_2 почала тікати, за нею побіг позивач, щоб зупинити та повернути її назад. Наздогнавши ОСОБА_2 , яку зупинив ОСОБА_1 , капітан поліції ОСОБА_6 в черговий раз повідомив, що обшук є безперервною дією та залишати місце слідчої дії заборонено, на що ОСОБА_2 не зважала та продовжувала штовхатись. Ухилившись від ОСОБА_1 , побігла в іншому напрямку, позивач знову побіг за нею та зупинив. Після того, як ОСОБА_2 все ж таки вийшла з двору, наздогнати її пішов слідчий ОСОБА_7 , який затримав жінку біля паркану сусіднього будинку та перегородив їй шлях. У цей час до них підійшов позивач та запросив ОСОБА_2 повернутись до місця проведення слідчої дії, після чого жінка рукою вдарила позивача в ліву частину голови, в наслідок чого він відійшов назад, та вона знову підійшла до нього й рукою нанесла удар у груди. ОСОБА_1 намагався застосувати фізичну силу до ОСОБА_2 - взяти її за руки, щоб таким чином уникнути тілесних ушкоджень, але жінка, викручуючись, ліктями наносила удари по голові працівнику поліції та нігтями подряпала його обличчя, після чого заспокоїлась. Зрозумівши, що жінка заспокоїлась, ОСОБА_1 її відпустив. У цей час до них підійшли всі учасники слідчої дії. Через деякий час ОСОБА_2 почала голосно розмовляти та намагалась вирвати документи у ОСОБА_4 . Щоб запобігти перериванню слідчої дії позивач закрив собою ОСОБА_4 , який продовжував зачитував ухвалу. Але ОСОБА_2 схопила ОСОБА_1 за футболку, почала відтягувати його, штовхнула ОСОБА_4 , а потім знову заспокоїлась. Невдовзі ситуація повторилась: ОСОБА_2 знову почала заважати ОСОБА_4 зачитувати ухвалу, позивач знову закрив собою слідчого, в результаті чого ОСОБА_2 рукою вдарила капітана поліції по правій кісті і знову заспокоїлась. У подальшому слідчу дію було завершено в присутності всіх учасників без перешкоджань.
Після закінчення слідчої дії позивач повідомив свого безпосереднього керівника - підполковника поліції Орищака В.О. про отримання тілесних ушкоджень, застосування фізичної сили та склав рапорт про подію до Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
14 серпня 2018 року позивач звернувся до ФАП с. Зелений Ріг Жашківського району, де при огляді було встановлено забій-грудної клітки, припухлість великого пальця, подряпини лівої щоки та підборіддя.
Повернувшись до м. Черкаси, 14 серпня 2018 року о 20 год. 55 хв. ОСОБА_1 звернувся до травматологічного пункту КЗ "Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги" ЧМР, де його оглянуто та встановлено діагноз: забій, часткове пошкодження капсульно-зв?язкового апарату 1-го п`ясного фалангового суглоба правої кисті (1-2 ступеня); забій м`яких тканин обличчя, скроневої ділянки зліва; садна обличчя (інфіковані).
15 серпня 2018 року позивач звернувся до ДУ "ТМО МВС України по Черкаській області", де встановлено діагноз: повторна ЗЧМТ (14.08.2018 - струс головного мозку; 02.06.2017), цефалічний, гіпертензивно-лікворний (клінічно), легкий вегето-вестибулярний синдром. Забій, часткове пошкодження капсульно-зв?язкового апарата І пальця правої кисті; забій м`яких тканин обличчя, садни обличчя, правого плеча.
На лікарняному позивач перебував з 15 серпня 2018 року до 23 серпня 2018 року, до праці приступив 24 серпня 2018 року.
28 серпня 2018 року позивач звернувся до КЗ "Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради", де йому установлено діагноз: частковий розрив капсульно-зв?язкового апарату 1-го п`ясного фалангового суглоба правої кисті.
Вказані обставини відтворені в актах форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру. 
21 грудня 2018 року відповідачем складено акт форм Н-5* спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався в 14 серпня 2018 року близько 09 год. 30 хв. на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з одним потерпілим, у тому числі без загиблих, відповідно до якого комісія з розслідування визнала, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_9 , відбувся в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346.
21 грудня 2018 року складено акт форм НТ* № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до якого комісія з розслідування визнала, що нещасний випадок, який відбувся 14 серпня 2018 року з ОСОБА_1 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346.
Не погоджуючись з висновками комісії, викладеними у актах за формою Н-5*, НТ* №90, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі № 580/268/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано акт форми Н-5* від 21 грудня 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 14 серпня 2018 року, та акт форми НТ* від 21 грудня 2018 року № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 14 серпня 2018 року, та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у вказаному рішенні.
На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі № 580/268/19 посадовими особами Головного управління Національної поліції в Черкаській області у період з 08 жовтня 2019 року по 07 листопада 2019 року проведено повторне розслідування нещасного випадку, результати якого оформлені актом розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07 листопада 2019 року за формою Н-5* та актом про нещасний випадок невиробничого характеру № 44 за формою НТ*, затвердженим начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 08 листопада 2019 року.
Згідно вказаних актів, за результатами повторного розслідування нещасного випадку, який стався 14 серпня 2018 року, встановлено, що нещасний випадок, який трапився з капітаном поліції ОСОБА_1 , стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346.
Відповідно до актів про розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07 листопада 2019 року за формою Н-5* та про нещасний випадок невиробничого характеру № 44, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області В.В. Лютим 08 листопада 2019 року, капітан поліції ОСОБА_1 порушив вимоги статті 45 Закону України "Про Національну поліцію", статті 14 Закону України "Про охорону праці", недбало віднісся до забезпечення особистої безпеки та здоров`я, а саме - невміло оцінив обстановку, неефективно діяв у типовій екстремальній ситуації, що мало прояв у не професійних діях, не застосуванні відносно правопорушника заходів примусу.
Враховуючи обставини попереднього розслідування нещасного випадку та обставини, встановлені повторним розслідуванням, комісія визнала, що нещасний випадок, який стався з позивачем, спричинений порушенням останнім службової дисципліни, а тому є таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
У подальшому вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19, який набрав законної сили 24 січня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 345 Кримінального кодексу України (умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків) і призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
18 квітня 2022 року позивач звернувся до ГУ НП в Черкаській області із заявою, в якій просив переглянути акти Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 693/231/19.
Листом від 04 травня 2022 року № 532/05/31-2022 ГУ НП в Черкаській області позивача повідомлено про відсутність правових підстав для перегляду чинних актів Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру.
Не погоджуючись з такою відмовою ГУ НП в Черкаській області, вважаючи її протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Закон України «Про охорону праці» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні (далі - Закон).
Згідно статті 1 Закону охороною праці є система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Відповідно до статті 14 Закону працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
За приписами статті 22 Закону № 2694 роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
З метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок №1346).
Відповідно до п. 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.
Згідно п. 2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги (п. 3.1. Порядку № 1346).
Пунктом 3.4 Порядку №1346 визначено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою.
Приписи п. 3.5 Порядку №1346 закріплюють, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).
Комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію (п. 3.8 Порядку №1346).
Отже, зі змісту наведених положень Порядку №1346 вбачається, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок.
Відповідності до п. 3.9 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби, серед іншого, під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили.
Пунктом 3.10 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).
Разом з тим, згідно п.3.11. Порядку № 1346 Комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.
Таким чином, з аналізу наведених положень Порядку № 1346 можна дійти висновку, що у разі настання нещасного випадку внаслідок чинення злочинцем опору працівникові поліції, нападу на працівника, який перебуває при виконанні службових обов`язків, нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Водночас, нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника поліції, якщо останній міг та зобов`язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення. Проте, зі встановлених вище обставин неможливо зробити висновок, що ОСОБА_1 мав можливість передбачити настання нещасного випадку та вжити заходів для його уникнення.
Суд врахував, що вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 345 Кримінального кодексу України.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 статті 345 Кримінального кодексу України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків і вина ОСОБА_2 повністю доведена в суді.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені Маньківським районним судом Черкаської області у вироці від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19 обставини мають безпосереднє значення для розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, оскільки доведено факт умисного заподіяння позивачу, як працівнику правоохоронного органу, середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним працівником службових обов`язків.
Окремо слід зазначити, що обставини, визначені п.3.11 Порядку №1346, відповідно до яких Комісія визнає, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, службовим розслідуванням не встановлені.
З огляду на викладене, відмова відповідача у перегляді акту Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру є протиправною, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача переглянути вказані акти з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області у справі № 693/231/19.
Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення в суд з даним позовом, яке мотивоване тим, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав актами Форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та акту Форми НТ* від 08 листопада 2019 року № 44 про нещасний випадок невиробничого характеру, звернувшись 19 листопада 2019 року до суду із позовом про їх оскарження (справа № 580/3625/19), проте з даним позовом звернувся лише 19 травня 2022 року.
Відповідно до ч. 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
На підставі ч. 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Оскільки спірні відносини пов`язані з проходженням публічної служби, у даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Передумовою даного спору стала відмова відповідача у перегляді актів форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та форми НТ* від 08 листопада 2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру саме з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19.
Вказана відмова оформлена листом від 04 травня 2022 року № 532/05/31-2022 на звернення позивача від 18 квітня 2022 року, в той час як з даним позовом позивач звернувся до суду через систему "Електронний суд" 19 травня 2022 року, тобто з дотриманням місячного строку, встановленого ч.5 статті 122 КАС України.
Щодо посилання відповідача на необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, яке мотивоване тим, що наявне судове рішення, що набрало законної сили (у справі № 580/268/19), між тими самими сторонами, з того самого фактичного предмету спорує, слід зазначити таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд врахував, що предметом спору у справі № 580/268/19 було визнання протиправними та скасування акту форми Н-5* від 21 грудня 2018 року розслідування нещасного випадку, акту форми НТ* від 21 грудня 2018 року № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 14 серпня 2018 року.
Разом з тим, предметом даного спору є відмова відповідача у перегляді актів форми Н-5 від 07 листопада 2019 року розслідування нещасного випадку та форми НТ* від 08 листопада 2019 року про нещасний випадок невиробничого характеру з урахуванням вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2019 року у справі № 693/231/19.
Отже, предмет та підстави позовних вимог у справі № 580/268/19 та у справі № 580/2230/22 відмінні, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.
Щодо посилання відповідача на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи здійснив переоцінку актів та не врахував, що відповідно до п. 3.29. Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України № 1346 контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень, то слід зазначити таке.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду справи не здійснював переоцінку акту форми Н-5* від 21 грудня 2018 року розслідування нещасного випадку, акту форми НТ* від 21 грудня 2018 року № 90 про нещасний випадок невиробничого характеру, більше того, він навіть не аналізував вказані акти, а лише виклав в оскаржуваному рішенні обставини, що були встановлені під час проведення службового розслідування. Натомість суд лише зазначив, що в актах, складених у листопаді 2019 року, дійсно не було враховано обставини, встановлені вироком суду у грудні 2019 року, що можуть вплинути на висновок такого розслідування, що є логічним з огляду на хронологію.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. 
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Собків