ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
09 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/3711/21	

головуючий суддя І інстанції – Кармазина Т.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання: Давіденко Ю.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 року в адміністративній справі №340/3711/21 за позовом  Приватного підприємства "Агро Євро Партнер"  до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Агро Євро Партнер" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми “В4” № 00017180712 від 25.05.2021 р., яким ПП “Агро Євро Партнер” було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 921281 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми “В1” № 00017170712 від 25.05.2021 р., яким ПП “Агро Євро Партнер” було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8187362,07 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 4093681,04 грн. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 року адміністративний позов  Приватного підприємства "Агро Євро Партнер"  було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №00017180712 від 25 травня 2021, яким Приватному підприємству “Агро Євро Партнер” зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 921281.00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області  №00017170712 від 25 травня 2021, яким Приватному підприємству “Агро Євро Партнер” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8187362,07 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 4093681.04 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті останнім на підставі, у межах повноважень та у  спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх  скасування.
Приватним підприємством "Агро Євро Партнер" було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін. Також просив задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останнього.
Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю вкотре забезпечити явку до суду, на переконання колегії суддів задоволенню не підлягає, оскільки не має поважного характеру та з урахуванням приписів ч. 1 ст. 309 КАС України. 
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, ПП “Агро Євро Партнер” з 10.10.2018 є суб`єктом господарювання у відповідності до норм діючого законодавства, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ та зареєстроване платником податку на додану вартість з 01.12.2018, що підтверджується свідоцтвом платника ПДВ №1911274500012 (т.1 а.с.17-22, 23).
Головним управлінням ДПС в Кіровоградській області в період з 09.04.2021 по 15.04.2021 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства “Агро Євро Партнер” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2021 року від`ємного значення з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн., з урахуванням від`ємного значення з ПДВ попередніх звітних податкових періодів, зазначених у додатку 3 до податкової декларації з ПДВ, за результатом якої складено акт від 22.04.2021 №1178/11-28-07-12/42544531 (т.1 а.с.38-111).
В зазначеному акті зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2021 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено наступні порушення позивача, зокрема:
-        п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 8187376,94 грн., в тому числі за січень 2021 року на 8187362,07 грн.;
-        п.44.1 ст.44, п.п.“а” п.198.1 ст.198, абзаців 1 - 3 п.198.2, абзаців 1 – 2  п.198.3 і абзацу третього п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду за січень 2021 на суму 921281 грн. (т.1 а.с.38-111).
На підставі висновків, викладених в акті перевірки відповідачем прийняті 25.05.2021 податкові повідомлення-рішення:
-     форми “В4” №00017180712, яким ПП “Агро Євро Партнер” зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 921281 грн. (т.1 а.с.112-113);
- форми “В1” № 00017170712, яким ПП “Агро Євро Партнер” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8187362,07 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 4093681,04 грн. (т.1 а.с.114-115).
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомленням-рішення були прийняті відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність їх скасування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. 
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити.
Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).
Отже, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування        витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.
В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення №00017180712 були висновки відповідача щодо того, що   позивачем було завищено на 921281 грн. показник у рядку 10.1 (колонка Б) декларації за січень 2021 внаслідок врахування нереальних операцій: з придбання олії соєвої гідратованої першого ґатунку нефасована, фосфатидного концентрату соєвого, шроту соєвого кормового тостованого негранульованого насипом невідомого походження та нереального здійснення послуг з переробки сої ДС у ТОВ «Транзпостач», що призвело до завищення на суму 772423 грн. рядка 19 Декларації  та з придбання послуг суборенди вагонів частково невідомого походження у ПП «Надніпрянське», що призвело до завищення на 148858 грн. показника рядка 19 Декларації. 
Так, між позивачем та ТОВ “Транзпостач” укладено договір на переробку давальницької сировини №01042004/1 від 01.04.2020, згідно якого ТОВ “Транзпостач” зобов`язувалося переробити для позивача насіння сої в олію соєву гідратовану, шрот соєвий гранульований/негранульований, соєву оболонку, а також соєвий фосфатний концентрат та оплатити роботу (т.4 а.с.29-32).
На виконання вказаного договору ТОВ “Транзпостач” переробило у січні 2021 року для позивача насіння сої в олію соєву гідратовану, шрот соєвий гранульований/негранульований, соєву оболонку, а також соєвий фосфатний концентрат, що підтверджується актами надання послуг (т.4 а.с.37, 39, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55 ),  податковими накладними (т.4 а.с.38, 40, 42, 44, 46,48, 50, 52, 54, 56).
Розрахунок між позивачем та  ТОВ “Транзпостач” здійснювалось в безготівковій формі, що підтверджується карткою банківського рахунку (т.4 а.с.33-36). 
Крім того, між  позивачем та ТОВ “Транзпостач” укладено договір поставки №11031906 від 11.03.2019 на поставку товару в асортименті згідно товаросупровідних документів та специфікацій  (т.2 а.с.125-127).
На виконання вимог договору поставки №11031906  у листопаді 2020 року ТОВ “Транзпостач” поставило позивачу шрот соєвий кормовий тостований негранульований насипом, що підтверджується рахунками-фактурами (т.2 а.с.147, 154, 170, 186, 211, 219, 230, 238, 246, т.3 а.с.2, 15, 24, 34, 41, 49, 57, 80, 87, 96, 103, 111, 119, 128, 138, 150, 158), видатковими накладними (т.2 а.с.148, 155, 171, 187, 212, 220, 231, 239, 247, т.3 а.с.3, 16, 25, 35, 42, 50, 58, 81, 88, 97, 104, 112, 120, 129, 139, 151, 159), платіжними дорученнями (т.2 а.с.135-146),  податковим накладними на загальну суму ПДВ у розмірі 7968944,90 грн. (т.2 а.с.149, 156, 172, 188, 213, 221, 232, 240, 248, т.3 а.с. 4, 17, 26, 36, 43, 51, 59, 82, 89, 98, 105, 113, 121, 130, 140, 152, 160).
В подальшому шрот соєвий кормовий тостований негранульований насипом реалізований за зовнішньо-економічними контрактами (т.2 а.с.150-153, 157-169, 173-185, 189-210, 214-218, 222-229, 233-237, 241-245, 249-255, т.3 а.с.5-14, 18-23, 27-33, 37-40, 44-48, 52-56, 60-79, 83-86, 90-95, 99-102, 106-110, 114-118, 122-127, 131-137, 141-149, 153-157, 161-164).
До того ж, до суду надані докази купівлі сої у контрагентів ТОВ “Транзпостач” (т.4 а.с.235-254), а також на виконання вимог ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року ТОВ “Транзпостач” підтверджено господарські взаємовідносини з позивачем (т.5 а.с.38-89).
Також, між позивачем та ПП “Надніпрянське” було укладено договір суборенди №03042005/1 від 03.04.2020 (т.4 а.с.57-58, 59), відповідно до змісту якого, орендар (ПП “Надніпрянське”) передає, а суборендар бере у тимчасове володіння та користування вагони об`ємом 116м3 та 120м3 за номерами згідно переліку, якими він володіє та користується на правах оренди за договором №01042002/1 від 01.04.2020 року, укладеному з ТОВ “Укрмаслотрейд”, а також за договором №31032003/1 від 31.03.2020 року, укладеному з ТОВ “Діва Логістик Консалт”. Суборендар орендує майно для здійснення перевезень вантажів. Пунктом 4 договору передбачено, що термін оренди обчислюється з дати завантаження вагону та відправлення його зі станції Лівобережна до моменту повернення порожнього вагону на станцію Лівобережна. Вартість користування одним вагоном за одну добу вказується орендарем у відповідних рахунках та актах наданих послуг.
На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано податкові накладні  (т.4 а.с.65, 76-77), акти надання послуг (т.4 а.с.64, 66),  картка рахунку про проведення оплати (т.4 а.с.61-63). 
Що стосується посилань відповідача на те, що при проведені ідентифікації послуг з даними Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що ПП "Надніпрянське" декларує придбання у січні 2021 року послуг з оренди вантажних вагонів від ТОВ "Діва Логістик Консалт", в той час як останнє декларує у січні 2021 року придбання послуг з оренди вагонів від ТОВ “ТАС-Логістик” та в номенклатурі податкових накладних не зазначено номери вагонів, а тому неможливо встановити їх ідентифікацію та джерело походження та не встановлення придбання ТОВ “Діва логістик консалт” послуг з оренди вантажних вагонів у інших суб`єктів господарювання, то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що позивачем надано письмову інформацію ТОВ “Діва логістик консалт”, відповідно до змісту якої ним підтверджено укладення договору з ПП “Надніпрянське” №31032003/1 від 31.03.2020 року (вагони в кількості 50 шт.) та договору №25082002/1 від 25.08.2020. Також вказано, що вагони взято в оренду у ТОВ ТЕП “Вертикаль”, згідно договору оренди залізничного рухомого складу від 31.01.2020 року №1033 (додатково вказано на заміну вагонів у травні в кількості 24 шт.), а також у ТОВ “ТАС-Логістик”, згідно договору оренди вагонів №20082020/2ОР від 20.08.2020 року в кількості 20 шт., а також надані акти приймання-передачі та договір №20082020/2ОР оренди вагонів (т.7 а.с.167-211).
Відповідно до договору оренди залізничного рухомого складу від 31.01.2020 року №1033 укладеного між ТОВ "Транспортно-Експедиторське Підприємство "Вертикаль" (Орендодавець) та ТОВ "Діва Логістик Консалт" (Орендар), Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) для перевезення вантажів по залізничним коліям України залізничні вагони-хопери для сипучих вантажів (для перевезення зерна), згідно актів прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору. Кількість вагонів, що передаються в оренду – 50 (п`ятдесят) вагонів.
Також, відповідно до договору оренди вагонів №20082020/2ОР від 20.08.2020 року укладеного між ТОВ "Тас-Логістик" (Орендодавець) та ТОВ "Діва Логістик Консалт" (Орендар), Орендодавець зобов`язується за плату надати Орендарю в оренду вагони, що належать Орендодавцю на правах власності або іншій законній підставі, для перевезень вантажів (т.7 а.с.194-203).
Щодо податкового повідомлення-рішення №00017170712 від 25.05.2021, яким ПП “Агро Євро Партнер” було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8187362,07 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 4093681,04 грн., то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття наведеного податкового повідомлення-рішення були висновки відповідача про те, що господарські операції позивача з ПП “Віктор і К”, ПП “Надніпрянське”, ТОВ  “Гідросенд”  та ТОВ “Транзпостач” мали безтоварний характер, а тому позивач не має права на формування податкового кредиту та як наслідок бюджетного відшкодування за даними господарськими операціями.
Так, що стосується господарських операцій між позивачем та ТОВ “Транзпостач”, то останній описанні при аналізі правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення №00017180712.
Також, між ПП “Надніпрянське” та позивачем укладено договір поставки № 08041907 від 08.04.2019 на поставку товару в асортименті. Оплата здійснюється протягом 14 днів з дати виставлення рахунку. Сторони домовились, що оплата за товар може здійснюватись шляхом взаємозаліку зустрічних вимог  (т.3 а.с.165-167).
На підтвердження поставки товару у січні 2021 року від ПП “Надніпрянське” до позивача, а саме олії соняшникової нерафінованої невимороженої першого ґатунку до суду надані видаткові накладні (т.3 а.с.210, 212, 214, 216, 218, 220, 222, 224, 226, 228, 230, 232, 234, 236, 238, 240, 242, 244, 246, 248, 250, т.4 а.с.2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 16, 18), податкові накладні на загальну суму ПДВ 11783622,5 грн. (т.3 а.с.211, 213, 215, 217, 219, 221, 225, 227, 229, 231, 233, 235, 237, 239, 241, 243, 245, 247, 249, т.4 а.с.1, 3, 5, 7, 9, 11, 13, 15, 17, 19).
Також, між ПП “Віктор і К” та позивачем укладено договір поставки №15021904 від 15.02.2019 на поставку товару в асортименті. Оплата здійснюється протягом 14 днів з дати виставлення рахунку. Сторони домовились, що оплата за товар може здійснюватись шляхом взаємозаліку зустрічних вимог  (т.1 а.с.130-132).
На підтвердження поставки товару у грудні 2020 року від ПП “Віктор і К” до позивача, а саме олії соняшникової рафінованої дезодорованої вимороженої марки “П”, шроту соняшникового універсального тостованого гранульованого до суду надані рахунки-фактури (т.1 а.с.136, 143, 152, 174, 181, 190, 200, 208), видаткові накладні (т.1 а.с.137, 144, 153, 175, 182, 191, 201, 209),  платіжні доручення (т.1 а.с.135, т.8 а.с.9-20), податкові накладні на загальну суму ПДВ 5716560 грн. (т.1. а.с.138, 145, 154, 176, 183, 192, 202, 210).
В подальшому олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки “П”, шрот соняшниковий універсальний тостований гранульований реалізовані по зовнішньо-економічним контрактам (т.1 а.с.139-142, 146-151, 155-173, 177-180, 184-189, 193-199, 203-207, 211-216).
На виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 року, ПП “Віктор і К” було надано докази на підтвердження господарських взаємовідносин з позивачем (т.5 а.с.112-147). Крім того, вказаним підприємством надано докази придбання насіння соняшника у контрагентів, та яке в подальшому перероблено та реалізовано (олію та шрот) ТОВ «Агро Євро Партнер»  (т.5 а.с.148-175).  
Також,  між ТОВ “Гідросенд” та позивачем було укладено договір поставки №15021903 від 15.02.2019 на поставку товару в асортименті (шрот соняшниковий). Оплата здійснюється протягом 14 днів з дати виставлення рахунку. Сторони домовились, що оплата за товар може здійснюватись шляхом взаємозаліку зустрічних вимог  (т.1 а.с.217-219).
На підтвердження поставки товару у грудні 2020 року від ТОВ “Гідросенд” до позивача, а саме шроту соняшникового універсального тостованого гранульованого надано рахунки-фактури (т.1 а.с.231, 246, 257, 266, 274, т.2 а.с.2, 10, 21, 30, 38, 48, 57, 64, 77, 91, 101, 109), видаткові накладні (т.1 а.с.232, 247, 258, 267, 275, т.2 а.с.3, 11, 22, 31, 39, 49, 58, 65, 78, 92, 102, 110),  платіжні доручення (т.1 226-230), податкові накладні на загальну суму ПДВ 6186090 грн. (т.1. а.с.233, 248, 259, 268, 276, т.2 а.с.4, 23, 32, 40, 50, 59, 66, 79, 93, 103, 111).
В подальшому шрот соняшниковий універсальний тостований гранульований реалізований по зовнішньо-економічним контрактам (т.1 а.с.234-245, 249-256, 260-265, 269-273, 277-281, т.2 а.с.5-9, 13-20, 24-29, 33-37, 41-47, 51-56, 60-63, 67-76, 80-90, 94-100, 104-108, 112-124).
ТОВ “Гідросенд” на виконання вимог ухвали суду надано докази на підтвердження господарських взаємовідносин з позивачем (т.6 а.с.69, 102-113). Крім того, вказаним підприємством надано докази придбання насіння соняшника у контрагентів, та яке в подальшому перероблено та реалізовано ТОВ «Агро Євро Партнер» шрот  (т.6 а.с.70-101).  
Щодо посилань податкового органу на відсутність у контрагентів позивача основних засобів, складських приміщень та іншого, в тому числі орендованого майна, недостатньої кількості трудових ресурсів, невідповідність придбаних та реалізованих товарів, віднесення податковим органом певних контрагентів до ймовірних учасників схем ухилення від оподаткування,  не знаходження останніх за місцем реєстрації та, як наслідок, відсутності ділової мети на здійснення господарської операції, то суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, тощо, то відповідно, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 61 Конституції України, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.
Так, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення виконавцем послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.
Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.
Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України" (рішення від 09.01.2007 року (заява № 803/02), вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Що стосується посилань податкового органу на відомості інформаційних баз даних, як джерела інформації, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 року по справі № 826/11629/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не було доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що свідчить про їх протиправність та необхідність скасування.
Також, позивачем було подано до суду апеляційної інстанції заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в  суді апеляційної інстанції в сумі 6000.00 грн.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Колегія суддів  зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до      ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем до суду було надано копію договору про надання правової допомоги від 12.12.2022 року, акт виконаних робіт від 23.12.2022 року, рахунок за надані послуги.
Відповідно до акту виконаних робіт від 23.12.2022 року, адвокат Кириленко Ю.Г. надав позивачу наступні послуги:
- ознайомлення з рішенням суду першої інстанції – 1 год. – 600 грн.;
- ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги – 1 год. – 600 грн.;
- складання відзиву на апеляційну скаргу – 1 год. – 2800.00 грн.;
- участь  у судовому розгляді справи – 2000.00 грн.
Відповідно до рахунку за наданні послуги, позивач має сплатити адвокату Кириленко Ю.Г. гонорар за надану правничу допомогу у розмірі 6000.00 грн.
Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 6000.00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи в суді апеляційної інстанції у співмірності до наданих послуг, на переконання колегії суддів, становить 5000.00 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 року в адміністративній справі №340/3711/21–залишити без змін.
Заяву Приватного підприємства "Агро Євро Партнер" про відшкодування витрат на правничу допомогу – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на користь Приватного підприємства "Агро Євро Партнер" витрати на правничу допомогу в сумі 5000.00 грн.
В задоволенні решти заяви Приватного підприємства "Агро Євро Партнер"- відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко