Номер провадження: 22-ц/813/4854/23 
Справа № 947/29983/22
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Ігнатенко П. Я.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді                         Ігнатенко П.Я.,
суддів:                                  Воронцової Л.П.
                               Орловської Н.В.,
за участю секретаря                         Зєйналової А.Ф.к.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», про визнання особи винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди,-
                                       в с т а н о в и в :
       У грудні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.04.2022 року о 10 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул.. Дача Ковалевського, біля будинку №81/2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ» , держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «FORD», держномер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .
       Стосовно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ст.. 124 КУпАП, в зв`язку з тим, що останній не впевнився в безпечності маневру перед зміною напрямку руху, внаслідок чого сталась зазначена вище ДТП.
       На цій підставі ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» було прийнято рішення щодо відшкодування страхової виплати за пошкодження транспортного засобу до винесення рішення. Кошти були перераховані на рахунок ОСОБА_1 .
       Після цього адміністративні матеріали направлені до Київського районного суду м. Одеси, однак 03.06.2022 року повернуті до Управління патрульної поліції в Одеській області.
       09.09.2022 року суддею Київського районного суду м. Одеси провадження стосовно ОСОБА_2 за ст.. 124 КУпАП за фактом ДТП, яка сталась 17.04.2022 року закрито на підставі ст.. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП без встановлення вини за вчинене правопорушення.
       Постановою Одеського апеляційного суду від 24.10.2022 року зазначена постанова від 09.09.2022 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 – залишена без змін.
       Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив прийняти рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та стягнути понесені позивачем судові витрати.
       Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 09.01.2023 року у відкритті провадження відмовив на підстав п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.
       Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09.01.2023 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справ №947/29983/22 про визнання особи винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди – скасувати.
       В обґрунтування доводів скаржник посилається на те, що в цивільному процесі допускається встановлення вини особи у заподіянні шкоди. Спори про відшкодування шкоди на користь потерпілого внаслідок адміністративного правопорушення підлягають вирішенню судом в порядку цивільного судочинства, в межах якого сторони можуть доводити свою невинуватість.
       Скаржник вважає, що суд першої інстанції не встановив природу правовідносин, хоча наявний спір про право цивільне та суб`єктний склад сторін, де сторони – фізичні особи.
       В порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи ,в яких хоча б одна із сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. В даній справі , на думку скаржника, мають місце виключно цивільно-правові відносини, вимоги заявлені з метою реалізації прав на відшкодування шкоди.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.
       В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та адвокат Береговий В.В., який діє в його інтересах, підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що з адміністративних матеріалів вбачається вина ОСОБА_2 у ДТП, яка сталась 17.04.2022 року, страхова компанія виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування, а на теперішній час внаслідок закриття адміністративного провадження ,вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не встановлена. 
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання сповіщені належним чином.
       Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.
       Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
       Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       У змісті статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
       За вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Важливість визначення юрисдикції підтверджується, як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
       Змістом частини 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно ст.. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Одним із правопорушень на транспорті є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (ст.. 124 КУпАП). Це порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       Таким чином, наявність складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, встановлюється в порялдку, передбаченому цим Кодексом з метою виконання покладених завдань щодо охорони прав і свобод громадян, тощо.
       При цьому, завданням цивільного судочинства є, зокрема, вирішення спорів цивільно-правового характеру.
        ОСОБА_1 , звертаючись із даним позовом до суду, посилається на наявність із ОСОБА_2 цивільно-правового спору, однак фактично вимоги такого характеру, зокрема щодо відновлення порушеного права внаслідок ДТП, відшкодування шкоди, тощо,- не заявлені.
       Отже, за відсутності цивільного спору, відсутні підстави розгляду справи в порядку цивільно-процесуального законодавства та встановлення вини особи у ДТП, що допускається лише у передбаченому цивільним законодавством порядку при вирішенні спору з метою відновлення майнових/немайнових інтересів сторони. Цивільно-правовий кодекс не регулює порядок кваліфікації дій особи за ст. 124 КупАП. При цьому, ОСОБА_1 заявлено вимоги щодо встановлення саме складу адміністративного правопорушення, який підлягає встановленню в порядку, передбаченому КУпАП.
       За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов обгрунтованого і правильного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       Посилання скаржника на те, що між сторонами існує цивільно-правовий спір і позов подано з метою захисту майнових та особистих прав позивача,- суперечить змісту заявленого позову та сформульованих вимог, які стосуються лише кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.
       Враховуючи викладене, апеляцйна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – без змін.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
                                       П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 січня 2023 року,- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17.03.2023 року.

Головуючий                                                                        П.Я.Ігнатенко

Судді                                                                         Л.П.Воронцова

                                                                                       Н.В.Орловська