Ухвала
 
24 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 593/591/22
провадження № 61-650ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» на постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у справі за позовом Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року Бережанська кредитна спілка «Взаємодопомога» (далі - Бережанська КС «Взаємодопомога») звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 21 червня 2018 року № 95 в розмірі 160 357,19 грн.
 
Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Бережанської КС «Взаємодопомога» борг за договором відновлювальної кредитної лінії від 21 червня 2018 року № 95 в сумі 160 357,19 грн, з яких: 160 253, 31 грн - сума неповернутого кредиту; 103,88 грн - сума нарахованих відсотків. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року (повний текст якої складено 09 грудня 2022 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мартищук Л. П. задоволено. Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 160 357,19 грн, судового збору та за надання правничої допомоги на користь Бережанської КС «Взаємодопомога» скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
09 січня 2023 року Бережанська КС «Взаємодопомога» подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року.
 
Бережанська КС «Взаємодопомога» заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року.
 
Згідно з частинами першою, другою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його розгляду, оскільки заявник не пропустив строк на касаційне оскарження судового рішення. Так, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 09 грудня 2022 року, а касаційна скарга на вказане судове рішення подана 09 січня 2023 року (08 січня 2023 року було вихідним днем), тобто в межах строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) -  2 684 грн.
 
Ціна позову  в цій справі становить 160 357,19 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн). Тобто справа № 593/591/22 є малозначною в силу вимог закону.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення Бережанська КС «Взаємодопомога» вказала, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 559 Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2478-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім цього, Бережанська КС «Взаємодопомога» зазначила, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутність правових висновків Верховного Суду щодо питання застосування статті 559 Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2478-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» призводить до неоднакового тлумачення судами вказаної норми права. Так, відмінної позиції, ніж в оскаржуваній постанові апеляційного суду в цій справі, дійшли Запорізький апеляційний суд у справі № 319/1032/20 (постанова від 22 лютого 2021 року), Київський апеляційний суд у справі № 756/319/17 (постанова від 11 травня 2021 року), Чернівецький апеляційний суд у справі № 727/2115/21 (постанова від 11 лютого 2022 року).
 
Аргументи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржуване в ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Бережанська КС «Взаємодопомога» також заявила клопотання про розгляд касаційної скарги за участю її представника.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Жук проти України»).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права.
 
Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи. 
 
Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
 
Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, то підстав для задоволення клопотання Бережанської КС «Взаємодопомога» про розгляд касаційної скарги за участю її представника необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» на постанову Тернопільського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року.
 
Витребувати з Бережанського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 593/591/22 за позовом Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.
 
Відмовити в задоволенні клопотання Бережанської кредитної спілки «Взаємодопомога» про розгляд касаційної скарги за участю її представника.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 лютого 2023 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	С. Ю. Мартєв