Постанова
Іменем  України 
 
30 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 754/5195/20
провадження № 61-8181св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «ТОДЕФ»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Демчик Валентина Володимирівна, державний реєстратор Комунального підприємства «Результат» Синявський Володимир Володимирович,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ТОДЕФ»на постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року в складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У травні 2020 року Приватне акціонерне товариство «ТОДЕФ» (далі - ПрАТ «ТОДЕФ») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило:
визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності      ОСОБА_2 на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 31904397, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07 червня 2019 року, індексний номер: 47249969;
визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 31904518, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07 червня 2019 року, індексний номер 47249969;
визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1  на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 33312678, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 20 вересня 2019 року, індексний номер 48777754.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 05 червня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Результат» Синявським В. В. зареєстровано право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 
20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демчик В. В. було посвідчено договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі чого 20 вересня 2019 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48777754, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000.
У зв`язку з обґрунтованим припущенням, що інформація про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1847355680000 в частині його розташування за адресою: АДРЕСА_1 , є помилковою та не відповідає дійсності, товариство звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демчик В. В. із заявою про виправлення технічної помилки у реєстрі. Приватний нотаріус надала відповідь про те, що на підставі заяви та поданих власником документів було виправлено технічну помилку, а саме змінено адресу нерухомого майна з «вулиця» на «проспект».
Нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не підпадає під жодну із категорій, зазначених в постанові Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127.
Державним реєстратором Комунального підприємства «Результат» Синявським В. В. не було встановлено обставин, за яких можливою є державна реєстрація об`єкта нерухомого майна без його введення в експлуатацію, не отримано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, не отримано виписку з погосподарської книги відповідного виконавчого органу та довідку про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Відповідно до супутникових знімків, що є у загальному доступі у мережі Інтернет, а саме порталу Google Earth Pro, до травня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , була відсутня будь-яка нежитлова будівля.
Внесення запису про державну реєстрацію права власності на неіснуюче нерухоме майно, що розташоване за вищевказаною адресою, безпосередньо впливає на права ПрАТ «ТОДЕФ».                  
Короткий зміст судових рішень в справі
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , номер запису про право власності 31904397, на нерухоме майно, а саме частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47249969 від 07 червня 2019 року.
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , номер запису про право власності 31904518, на нерухоме майно, а саме частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47249969 від 07 червня 2019 року.
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , номер запису про право власності 33312678, на нерухоме майно, а саме частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847355680000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48777754 від 20 вересня 2019 року.
Суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «ТОДЕФ» є заявником щодо розроблення проекту землеустрою для подальшого відведення земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 8000000000:62:008:0037 на умовах оренди. Нежитлова будівля площею 54, 5 кв. м, скасування державної реєстрації права власності на яку і є предметом спору, розташована на вищевказаній земельній ділянці, щодо якої ПрАТ «Тодеф» отримано дозвіл на розроблення технічної документації. Незаконне розташування нежитлової будівлі на зазначеній земельній ділянці, унеможливлює реалізацію ПрАТ «ТОДЕФ» права на укладення договору оренди земельної ділянки.
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ТОДЕФ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 204, 00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 500, 00 грн та витрати за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 12 000, 00 грн; стягнуто з  ОСОБА_3 на користь ПрАТ «ТОДЕФ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500, 00 грн. 
Постановою Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що КМДА не приймала рішення про затвердження проекту відведення ПрАТ «ТОДЕФ» земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:62:008:0037.
Таким чином, реєстрація права власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю загальною площею 54,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не порушує права позивача, оскільки останньому земельна ділянка за вказаною адресою в оренду не передавалась.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У серпні 2022 року ПрАТ «ТОДЕФ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року і залишити в силі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року.
На обґрунтування касаційної скарги зазначав про застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 522/3450/16-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 670/233/18, від 12 лютого 2020 року в справі № 724/1127/17, від 04 листопада 2020 року в справі № 617/1348/17, від 02 січня 2021 року в справі № 904/6248/19, від 02 лютого 2021 року в справі № 904/5976/19, від 18 березня 2021 року в справі № 911/3142/19, від 09 червня 2021 року в справі № 128/1329/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Зважаючи на отримання ряду дозвільних документів щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:62:008:0037 до моменту державної реєстрації речових прав відповідачів на будівлю, розташовану на вказаній земельній ділянці, права ПрАТ «ТОДЕФ» є порушеними і підлягають судовому захисту.
Реєструючи право власності відповідачів на будівлю АДРЕСА_1 , державний реєстратор не врахував, що вона не є капітальною спорудою та була побудована після 1991 року, відтак були відсутні підстави для проведення державної реєстрації із застосуванням так званої «пільгової процедури» для будівель, побудованих до 1991 року господарчим способом без введення їх в експлуатацію.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Деснянського районного суду м. Києва.
25 жовтня 2022 року справа № 754/5195/20 надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 05 червня 2019 року державним реєстратором КП «Результат» Синявським В. В. зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на частину нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07 червня 2019 року, індексний номер 47249969. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847355680000.
20 вересня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_2 продав, а  ОСОБА_1 прийняв у власність частин нежитлової будівлі, розташованої за адреосю: АДРЕСА_1 .
20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демчик В. В. було посвідчено вищевказаний договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі загальною площею 54,5 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер: 653, виданий 20 вересня 2019 року, на підставі чого 20 вересня 2019 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48777754. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1847355680000.
Вважаючи, що інформація про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1847355680000 в частині його місцерозташування за адресою: АДРЕСА_1 , є помилковою та не відповідає дійсності, товариство звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Демчик В. В. із заявою про виправлення технічної помилки у реєстрі. 
Листом від 24 лютого 2020 року № 27/01-16 приватний нотаріус Київського нотаріального округу Демчик В. В. повідомила, що у зв`язку з допущеною державним реєстратором КП «Результат» Синявським В. В. технічною помилкою в частині адреси нерухомого майна та подальшим посвідченням договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, її власник звернувся із заявою про виправлення технічної помилки, надавши підтверджуючі документи, з яких вбачається, що при первинній реєстрації було допущено технічну помилку та дійсною адресою місця розташування нежитлової будівлі є АДРЕСА_1 . 
Для виправлення технічної помилки ОСОБА_1 було надано: технічний паспорт, серія та номер 840/01/19, виданий 05 червня 2019 року, видавник Асоціація «АВІСТОР-БУД», довідку про показники ОНМ, серія та номер: 840, виданий 05 червня 2019, видавник Асоціація «АВІСТОР-БУД».
У довідці ТОВ «Інженерно-Технічний Центр «Будівельна Експертиза» №1 від 08 жовтня 2019 року зазначено, що при реєстрації права власності на спірну нежитлову будівлю було допущено технічну помилку, а саме замість правильної адреси АДРЕСА_2 .  Вказано, що нежитлова будівля загальною площею 54,5 кв. м дійсно розташована та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі зазначеної довідки та заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демчик В. В. було змінено адресу розташування нерухомого майна з реєстраційним номером 1847355680000 з « АДРЕСА_1 » на « АДРЕСА_1 ».
Судами встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:62:008:0037 за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.
21 серпня 2018 року ПрАТ «ТОДЕФ» звернулося до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовний розмір 0,32 га, цільове призначення: для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).
Відповідно до листа Київської міської ради, ПрАТ «ТОДЕФ» уклало договір із ПП «Київземресурс» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки, а в подальшому отримало висновок № 18- 1830-В про погодження проекту землеустрою, що підтверджується листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) № 105960/12/4/09-18 від 19 листопада 2018 року.
З листа Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 21 червня 2019 року № ВСН-2401 вбачається, що за результатами розгляду документації із землеустрою та доданих до неї матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено відсутність усіх необхідних документів для вирішення питання про передачу спірної ділянки в оренду ПрАТ «ТОДЕФ».
В суді апеляційної інстанції представник ПрАТ «ТОДЕФ» пояснила, що вимоги, які були викладені у листі Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 21 червня 2019 року № ВСН-2401, товариством виконані не були. На момент розгляду справи апеляційним судом рішення щодо їх документів не прийнято.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регулюється статтями 123, 124 ЗК України. Зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл (або мотивовану відмову у його наданні).
За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Він погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проект землеустрою щодо відведення ділянки.
Передача в оренду земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеного рішення шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Отже, правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди.
До цього моменту, починаючи із часу звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме: щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку.
Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття рішення про надання її у користування (оренду). Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків сторін в орендних правовідносинах.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц.
Встановлено, що рішення про затвердження проекту відведення ПрАТ «ТОДЕФ» земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:62:008:0037, не приймалося, договір оренди земельної ділянки з товариством не укладався.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що реєстрація права власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю загальною площею 54,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , не порушує права позивача ПрАТ «ТОДЕФ», оскільки товариству вищевказаного земельна ділянка в оренду не передавалась, а саме по собі розроблення та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про набуття ПрАТ «ТОДЕФ» будь-яких прав на неї.
З огляду на наведене, обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову ПрАТ «ТОДЕФ».
Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених в касаційній скарзі постановах.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ПрАТ «ТОДЕФ» залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 рокузалишити без змін.
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ТОДЕФ» залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 05 липня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко