Постанова
Іменем України                                    
 
01 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 433/1335/14-ц
провадження № 61-12614св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів:  Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач),           Лідовця Р. А.,         
 
учасники справи:
 
заявник (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,
заінтересована особа (боржник) -   ОСОБА_1 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області                    від 03 жовтня 2022 року, постановлену у складі судді Окладнікової О. І., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, прийняту у складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В.,         Никифоряка Л. П.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст заяви
 
У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08 грудня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором                    № 605/ФКВ-07 від 17 жовтня 2007 року у сумі 936 680,69 грн, яка складається із: 668 633,19 грн - тіло кредиту; 268 047,50 грн - відсотки за користування кредитом. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором          № 605/ФКВ-07 від 17 жовтня 2007 року, що складає 638 918,14  грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці, площа якої буде встановлена при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку (А-1 - житловий будинок кам`яний, мергельний, житловою площею 23,8 кв. м, загальною площею 34,9 кв. м; В -1 - житловий будинок з прибудовами черепашниковий, цегляний, житловою площею 84,6 кв. м, загальною площею 120,6 кв. м; Е - зливна яма цегляна;     № 1-4 - огорожа; К - водопровідна колонка; А1-1 - недобудована прибудова шлакоблокова; Ю - недобудований сарай шлакоблоковий; З - навіс) шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
25 червня 2021 року судом постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, замінено первісного стягувача                      ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області у справі № 433/1335/14-ц, на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс».
ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Управління державної виконавчої служби із запитом про хід виконавчого провадження відносно виконання виконавчого листа, що видав Троїцький районний суд Луганської області на підставі рішення від 08 грудня 2014 року у цивільній справі № 433/1335/14-ц. На адресу ТОВ «Діджи Фінанс» надійшла відповідь на зазначений запит, згідно з якою виконавчий лист, що виданий на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 грудня 2014 року у справі                                  № 433/1335/14-ц, 03 березня 2021 року повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Під час передачі кредитної справи від первісного кредитора оригінал виконавчого листа не передавався. За вказаним виконавчим листом сума боргу не стягнута.
З урахуванням зазначеного, ТОВ «Діджи Фінанс» просило видати дублікат виконавчого документа у справі № 433/1335/14-ц.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, у задоволенні заяви                    ТОВ «Діджи Фінанс», боржник: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого документу відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про видачу дубліката виконавчого документу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що заявник не довів сам факт втрати виконавчого документа.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У грудні 2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Верховного Суду                    з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення заяви.
 
Касаційна скарга ТОВ «Діджи Фінанс» мотивована тим, що 03 березня           2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».           На момент винесення цієї постанови стягувачем за виконавчим листом          був ПАТ «Дельта Банк». Отже, виконавчий лист мав бути направлений на адресу ПАТ «Дельта Банк», однак відділ державної виконавчої служби не надав доказів направлення самого виконавчого листа разом з постановою про повернення виконавчого документа ПАТ «Дельта Банк».
Виконавчий лист відсутній в ТОВ «Діджи Фінанс», яке є стягувачем згідно            з ухвалою суду від 25 червня 2021 року.
Під час передачі кредитної справи ПАТ «Дельта Банк» не передав виконавчий лист, про що складено відповідний акт, це свідчить, що в ПАТ «Дельта Банк» його не було на момент передачі кредитної справи, а державна виконавча служба не підтвердила дійсне відправлення виконавчого листа до                    ПАТ «Дельта Банк» (описи вкладень у цінний лист/поштові конверти тощо).
При цьому відсутні будь-які відкритті виконавчі провадження за цим виконавчим документом після його повернення, виконавчий лист на виконанні не перебуває.
Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» вчинило всі залежні від нього заходи, що спрямовані на отримання дубліката виконавчого листа, однак судами попередніх інстанцій такі факти не взято до уваги.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції. 
 
У січні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08 грудня           2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 605/ФКВ-07 від 17 жовтня 2007 року у сумі                   936 680,69 грн, яка складається із: 668 633,19 грн - тіло кредиту;                            268 047,50 грн - відсотки за користування кредитом.
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 605/ФКВ-07 від 17 жовтня 2007 року, що складає 638 918,14  грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці, площа якої буде встановлена при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку (А-1 - житловий будинок кам`яний, мергельний, житловою площею 23,8 кв. м, загальною площею 34,9 кв. м; В -1 - житловий будинок з прибудовами черепашниковий, цегляний, житловою площею            84,6 кв. м, загальною площею 120,6 кв. м; Е - зливна яма цегляна; № 1-4 - огорожа; К - водопровідна колонка; А1-1 - недобудована прибудова шлакоблокова; Ю - недобудований сарай шлакоблоковий; З - навіс) шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 25 червня            2021 року заяву ТОВ «Діджи Фінанс», стягувач ПАТ «Дельта Банк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задоволено.
Замінено первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області      у справі № 433/1335/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором        № 605/ФКВ-07 від 17 жовтня 2007 року на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс».
 
Згідно з листом Луганського відділу державної виконавчої служби                              у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08 серпня 2022 року, Луганський відділ державної виконавчої служби у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у відповідь на звернення               ТОВ «Діджи Фінанс» повідомив, що у зв`язку з воєнним станом в Україні та бойовими діями на території Луганської області, зокрема у місті Сєвєродонецьку, матеріали виконавчих проваджень знаходяться за місцем реєстрації відділу. Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження          № 60650961 з примусового виконання виконавчого листа № 433/1335/14-ц від 20 серпня 2018 року, виданого Троїцьким районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 936 680,69 грн. 
03 березня 2021 року державний виконавець, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 
Станом на 08 серпня 2022 року повторно до відділу ДВС виконавчий лист                               не надходив.
 
Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа, ТОВ «Діджи Фінанс» посилалося на те, що товариство не отримувало виконавчий документ ні  від органів державної виконавчої служби, ні від ПАТ «Дельта Банк».
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                                 є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права                      у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог                                 і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.
 
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду               є виконавчими документами. 
Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення», у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
 
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
 
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду                                      від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі                                       № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
 
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі                               № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження               № 61-14111св20).
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку            з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
 
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
 
У справі, яка переглядається, установлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження                       № 60650961 з примусового виконання виконавчого листа № 433/1335/14-ц від 20 серпня 2018 року, виданого Троїцьким районним судом Луганської області про стягнення  з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 936 680,69 грн. 
 
03 березня 2021 року державний виконавець, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
 
За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
 
З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
 
Між тим, як сама постанова органу державної виконавчої служби                             від 03 березня 2021 року, так і докази її направлення з поверненням стягувачу виконавчого листа, виданого на виконання рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 грудня 2014 року № 433/1335/14-ц щодо боржника ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
 
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовляючи                     у задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про видачу дубліката виконавчого листа, не встановив обставин, які пов`язані з винесенням постанови про повернення виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 , не дослідив матеріали виконавчого провадження щодо повернення оригіналу виконавчого листа, що має важливе значення для правильного вирішення заяви.
 
Також суди попередніх інстанцій, посилаючись на те, що заявник не довів сам факт втрати виконавчого документа, не врахували, що договір про відступлення прав вимоги № 2303/К/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 605/ФКВ-07 від 17 жовтня 2007 року від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», укладений 02 вересня 2020 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу стягувача після постановлення Троїцьким районним судом Луганської області ухвали від 25 червня               2021 року, а виконавчий документ повернуто стягувачу (ПАТ «Дельта Банк») 03 березня 2021 року.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати,  а справу направити на новий розгляд суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»  задовольнити частково.
 
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області                    від 03 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду            від 15 листопада 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд суду першої інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий  	Д. Д. Луспеник    	
Судді:   	І. А. Воробйова     Б. І. Гулько     Г. В. Коломієць      Р. А. Лідовець