УХВАЛА

13 березня 2023 року 
м. Київ

справа № 569/12190/22
адміністративне провадження № К/990/8217/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №569/12190/22 за позовом ОСОБА_1 до ЗНЗ №1 м. Острога, про на бездії,
в с т а н о в и в :
07 березня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частин першої та другої статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються:
1) найменування суду касаційної інстанції; 
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;
3) судові рішення, що оскаржуються;
4) обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права;
5) вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції;
6) у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу;
7) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується;
8) перелік матеріалів, що додаються.
4. До касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
5. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Як вбачається з поданої касаційної скарги вона взагалі не містить жодних обов`язкових вимог передбачених частиною другою статті 330 КАС України, водночас Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливість звернення до Верховного Суду із заявою про отримання правничої допомоги.
За правилом частини другої статті 167 КАС України якщо заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно повернути її автору без розгляду як очевидно безпідставну.
Частиною першою, четвертою статті 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом
Керуючись статтями 45, 167 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №569/12190/22 за позовом ОСОБА_1 до ЗНЗ №1 м. Острога, про на бездії - повернути без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя	М.В. Білак