Справа № 127/23733/20
Провадження № 22-ц/801/500/2023
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року	Справа № 127/23733/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач), 
               суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,
за участю секретаря судового засідання Михайленко А. В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бондар Надії Сергіївни,
за апеляційною скаргою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинського Юрія Івановича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2023 року, постановлена у складі судді Воробйова В. В. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст ухвали складено 16.01.2023 року, - 

в с т а н о в и в :

28.11.2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою (вх. № 77169), яка подана засобами поштового зв`язку 22.11.2022 року, на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бондар Н. С. (далі - головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С.). 
Скаргу обґрунтовано тим, що на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/23733/20 судом було видано виконавчий лист від 02.06.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 242973,00 грн. грошової компенсації вартості частини автомобіля та 2430,00 грн. судових витрат на користь ОСОБА_1 ; виконавчий лист від 02.06.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн. та сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 832,00 грн.. 
03.06.2022 року за вказаними виконавчими листами було відкрито два виконавчі провадження № 69151634 та № 69151905, які об`єднано в цей же день постановою головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. у зведене виконавче провадження № 69217944. 
Головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. також було винесено постанови від 03.06.2022 року про арешт коштів та майна боржника.
Проте, головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. під час здійснення виконавчого провадження допущено бездіяльність, зокрема :
-не було надіслано до відповідних органів постанови від 03.06.2022 року про арешт коштів та майна боржника, рахунки боржника не заблоковані, опис майна не проведено;
-не отримано від банківських установ інформації про наявність рахунків боржника;
-не проведено опис майна за місцем проживання та не звернуто стягнення на майно та кошти боржника;
-не вчинено дій щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України;
-з моменту відкриття виконавчого провадження минуло півроку, однак рішення суду досі не виконане через бездіяльність державного виконавця, яка протягом усього цього часу не вчинила жодної дії для виконання судового рішення, тоді як боржник є платоспроможним, працює на круїзному лайнері, має дуже високий дохід і відповідно фінансову можливість виконати рішення суду, однак продовжує злісно ухилятись від виконання рішення суду. 
-порушено строки вчинення виконавчих дій (що складають від 1 до 5 днів), а бездіяльність призводить до того, що боржник продовжує порушувати права стягувача.
Виходячи з наведеного, положень статей 3, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII),  ОСОБА_1 просила суд :
-визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. у виконавчому провадження № 69151634 та у виконавчому провадженні № 69151905. 
-зобов`язати головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) невідкладено здійснити заходи примусового виконання рішення суду на підставі виконавчих листів від 02.06.2022 року у справі № 127/23733/20. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2023 року скаргу задоволено.
Визнано бездіяльність головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С., у виконавчому провадженні № 69151634 та у виконавчому провадженні № 69151905 - неправомірною.
Зобов`язано головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення суду на підставі виконавчих листів від 02.06.2022 року у справі № 127/23733/20.
       Не погоджуючись із ухвалою суду, 26.01.2023 року головним державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинським Ю. І. (далі - головним державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Київ) Макушинським Ю. І.) подано апеляційну скаргу (вх. 868), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні скарги.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що :
-судом першої інстанції розглянуто скаргу у відсутності стягувача та боржника, чим порушено положення статті 450 ЦПК України;
-боржником протягом червня-грудня 2022 року перераховано 11909,08 грн.;
-судом першої інстанції не взято до уваги, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації) (абзац 3 пункту 10-2 розділу 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII);
-державним виконавцем вчинені всі дії згідно чинного законодавства, спрямовані на виконання виконавчих документів. 
08.02.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду на електрону пошту надійшов відзив (вх. № 601, також 14.02.2023 року надійшов відзив засобами поштового зв`язку вх. № 1376) ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
28.02.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду на електронну пошту надійшла заява (вх. № 851) ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та її представника. В задоволенні апеляційної скарги представник просив відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Аналогічна заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла також 28.02.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду через систему Електронний Суд (вх. № 1764).
28.02.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду на електронну пошту надійшло клопотання (вх. № 850) ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про долучення доказів, а саме : скріншоти статті про ОСОБА_2 , що опубліковані в мережі «Інтернет».
Аналогічне клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло також 28.02.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду через систему Електронний Суд (вх. № 1762).
Вінницький апеляційний суд, ознайомившись із поданими клопотаннями, дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки в клопотанні не наведено поважних причин не подання зазначених доказів разом зі скаргою на бездіяльність державного виконавця (частина третя статті 367 ЦПК України) та даний документ містить інформацію актуальну станом на 05.05.2020 року. 
У судовому засіданні головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинським Ю. І. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення головного державного виконавця, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Зазначеним вимогам ухвала суду не відповідає з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні головного державного виконавця ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. перебуває два виконавчі листи:
- виконавчий лист № 127/23733/20, виданий 02.06.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області, на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 242973,00 грн. грошової компенсації вартості частини автомобіля Ford Kuga, державний номер - НОМЕР_1 , рік випуску - 2015, дата реєстрації - 19.08.2015 року, колір - сірий, об`єм двигуна - 1997, вага - 1575, тип кузова - універсал - b, VIN-код - НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2430,00 грн. (т. 1 а. с. 103);
- виконавчий лист № 127/23733/20, виданий 02.06.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області, на підставі постанови Вінницького апеляційного суду, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 832,00 грн. (т. 1 а. с. 101).
Головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. 03.06.2022 року винесено дві постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 69151634 та ВП №69151905 (т. 1 а. с. 8-9, 14-15).
У кожному виконавчому провадженні 03.06.2022 року головним державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника (т. 1 а. с. 10-11, 12-13, 16-17, 18-19).
13.06.2022 року головним державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 69217944 (т. 1 а. с. 20-21).
28.06.2022 року стягувачем було подано до ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) заяву про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника та про накладення арешту на майно боржника та кошти (т.1 а.с. 22-24, 25-27, 66- 71, 110-112). 
Розглянувши заяву стягувача про накладення арешту на майно боржника та кошти ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) ДВС було направлено відповідь від 25.07.2022 року (а. с. 113-114). Відповідно до листа стягувачу повідомлено про перелік вчинених державним виконавцем дій, а саме: відкриття виконавчих проваджень; здійснення запитів до ПФУ, МВС, ДПС; арешт коштів та майна боржника; отримання відповідей про відсутність транспортних засобів, нерухомого майна та доходів у боржника; об`єднання виконавчих проваджень у зведене; перерахування стягувачу 1340,73 грн., 113,81 грн., 142,27 грн., 1675,91 грн. Також вказано, що станом на 25.07.2022 року залишок боргу по ВП 69151905 складає 20575,92 грн.
13.12.2022 року головним державним виконавцем здійснено запити у ВП 69151634 до ДФС України, ДПС України, МВС України та встановлено, що у боржника відсутні рахунки, джерела отримання доходів, транспортні засоби та дані щодо перетину кордону боржником (т. 1 а. с. 117-118, 120, 121). 
14.12.2022 року головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. при примусовому виконанні виконавчих листів №127/23733/20 здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 , та встановлено відсутність ліквідного майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення (т. 1 а. с. 122).
З відомостей по стягненню по ЗВП 69217944 встановлено, що з боржника ОСОБА_2 в період з 30.06.2022 року по 15.12.2022 року було стягнуто кошти на користь стягувача ОСОБА_1 в загальному розмірі 11909,08 грн. Залишок боргу по ВП 69151634 становить 234425,78 грн, а у ВП 69151905 - 19900,14 грн. (т. 1 а. с. 123).
10.01.2023 року змінено назву Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С., під час вчинення виконавчих дій, не було  внесено запис про обтяження в реєстр, не подано запити щодо перевірки майнового стану, не проведено опис майна за місцем проживання боржника, чим головний державний виконавець проявила бездіяльність та порушила вимоги Закону № 1404-VIII. З огляду на це, оскаржувані дії є неправомірною бездіяльністю, тому права, свободи та інтереси ОСОБА_1 головним державним виконавцем Бондар Н. С. при вчиненні виконавчих дій порушено.
Також судом першої інстанції встановлено, що головним державним виконавцем було здійснено запит щодо перетину кордону за період з 01.07.2022 року по 13.12.2022 року, в той час, як виконавче провадження відкрито - 03.06.2022 року. Згодом, 26.12.2022 року державним виконавцем було встановлено факт наявності у ОСОБА_2 чотирьох рахунків у АТ КБ «ПриватБанк» з незначними сумами залишку коштів на рахунках (т. 1 а.с. 119). Постанова про арешт майна боржника від 03.06.2022 року у ВП 69151905 була підписана ОСОБА_4 з використанням електронного цифрового підпису лише 25.07.2022 року (т. 1 а. с. 107), а аналогічна постанова у ВП 69151634 - підписана в той же день 03.06.2022 року (т. 1 а. с. 109). Обтяження, на підставі постанови про арешт майна боржника ВП № 69151634 від 03.06.2022 року, було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 13.12.2022 року (т. 1 а. с. 115), тобто через шість місяців після винесення постанови. Щодо реєстрації обтяження за постановою про арешт майна боржника за ВП № 69151905, то вона відсутня в реєстрі. Заява про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника була залишена виконавцем без відповіді та реагування. Запити щодо розшуку майна боржника, здійснення виходу за адресою проживання боржника та внесення запису про обтяження головним державним виконавцем було вчинено після прийняття скарги до розгляду судом. З матеріалів виконавчого провадження не вбачається факт перерахування коштів в розмірі 11909,08 грн. на користь ОСОБА_1 . 
Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення скарги зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне. 
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (частина перша статті 447 ЦПК України).
У відповідності до вимог ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Таким чином, законодавець визначає, що при розгляді даної категорії справ, суд має встановити, як факт порушеного права заявника, пов`язаної з діями чи бездіяльністю державного виконавця, так і зазначити спосіб усунення даного порушення, а саме зобов`язати державного виконавця вчинити конкретну дію, яка відповідала б вимогам Закону України «Про виконавче провадження» для поновлення порушеного права.
Зобов`язавши головного державного виконавця невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення суду, не вказавши конкретно, які саме заходи має вчинити державний виконавець, суд першої інстанції допустив порушення вимог статей 2, 13, 263 ЦПК України та ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження», визначивши в обов`язок державному виконавцю виконання дій, які у відповідності до Закону є його правом.
Так, встановивши факт, що постанова про арешт майна боржника від 03.06.2022 року у ВП 69151905 була підписана ОСОБА_4 з використанням електронного цифрового підпису лише 25.07.2022 року, а обтяження на підставі даної постанови були зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише 13.12.2022 року, суд першої інстанції не встановив, яким чином несвоєчасне направлення на виконання постанов про арешт майна призвело до порушення прав стягувача, з огляду на те, що головним державним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої за боржником нерухоме майно не зареєстроване. 
(т. 1 а. с.10-11, 18-19, 115-116)
Заявником не доведено, що саме несвоєчасне направлення державним виконавцем постанови про арешт майна призвело до не можливості виконання рішення суду та порушення його прав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII). 
За змістом статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2022 року головним державним виконавцем здійснено запит до ПФУ, МВС, ДПС про наявність зареєстрованого майна та доходів боржника. В цей же день державним виконавцем отримано відповіді з ДПС та МВС, згідно яких транспортні засоби за боржником не зареєстровані, доходи відсутні.
Також головним державним виконавцем отримано інформацію ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої станом на 16.06.2022 року кошти на рахунку боржника, достатні для погашення заборгованості відсутні.
Дані обставини спростовують доводи заявника про не дотримання державним виконавцем вимог п. 21 ч. 3ст. 18 та ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не отримання інформації про наявність рахунків та /або стан рахунків боржника у банківських установах та не звернення за інформацією до податкових органів.
(т. 1 а. с. 105, 117-119)
З моменту відкриття виконавчих проваджень державним виконавцем неодноразово здійснено запити до ПФУ, МВС, ДПС про наявність зареєстрованого майна чи доходів боржника. Згідно відповідей майно та доходи відсутні. Боржник не працевлаштований. (т. 1 а. с. 105).
Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунку) та примусовій реалізації.
12.09.2022 року та 14.12.2022 року головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. при примусовому виконанні виконавчих листів №127/23733/20 було здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 , та встановлено відсутність ліквідного майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення (т. 1 а. с. 184-185).
У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що з моменту відкриття виконавчих проваджень стягувачу в рахунок погашення боргу по двох виконавчих провадженнях протягом червня-грудня 2022 року перераховано 11909,08 грн.
Станом на 26.12.2022 року залишок боргу по ВП № 69151905 складає 19900,14 грн, по ВП № 69151634 складає 234425,78 грн.
Відповідно до відповіді ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 25.07.2022 року № 81529/15.26-25/15 на заяву ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 повідомлено, що у боржника відсутні доходи чи майно, але він регулярно частково сплачує борг, підстав для звернення з поданням до суду про обмеження його у праві виїзду за кордон, немає (т.1 а. с. 194-195).
Залишивши поза увагою доводи державного виконавця, що враховуючи часткове виконання рішення суду та відсутність доказів ухилення боржника від виконання рішення підстав для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України не було, суд першої інстанції задовольнивши скаргу заявника та зобов`язавши державного виконавця вчинити заходи примусового виконання не перевірив наявність у державного виконавця підстав для такого звернення та врахував, що звернення до суду (у даній справі з поданням) є правом, а не обов`язком державного виконавця.
У свою чергу, доводи заявника про не виконання рішення суду, оскільки кошти нею отриманні не були, не свідчать про не виконання рішення суду, враховуючи, що вимогами ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок та черговість розподілу стягнутих з боржника сум.
Суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу також аргументи апеляційної скарги про те, що у головного державного виконавця відсутні відомості про працевлаштування боржника на круїзному лайнері, адже відповідно до відповіді ДПС України боржник не має офіційних доходів.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.12.2022 року у боржника об`єкти нерухомості на праві власності не зареєстровані. Обтяження в реєстр внесене.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що:
«право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що:
«завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».
У скарзі  ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця не наведено обгрунтований порушень допущених головним державним виконавцем, її бездіяльність під час примусового виконання№ 69151905 і № 69151634, які б призвели до порушення її прав.
Правових підстав вважати, що головним державним виконавцем ПВДВС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Бондар Н. С. допущено бездіяльність, наслідком чого стало порушення прав стягувача, судом апеляційної інстанції не вставнолено. 
Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до пункту 1 - 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги. 
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинського Юрія Івановича задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2023 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бондар Надії Сергіївни, відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота
       
Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський 

Повний текст постанови складено 06.03.2023 року.