Справа № 298/309/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        15 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Собослоя Г. Г., Джуги С. Д.,
за участю секретарки судового засідання Гусоньки З.П,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступниці керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних Олесі в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради та Комунальне некомерційне підприємство «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2021 року, повний текст якого складено 30 липня 2021 року, ухвалене суддею Лютянською М.С.,

у с т а н о в и в:

У березні 2019 року заступниця керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Відділу охорони здоров`я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину.
Позов обґрунтувала тим, що ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07.12.2017 у справі № 298/1126/17, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням із потерпілими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представником ПАТ «Закарпаттяобленерго», а кримінальне провадження № 12016070000000112 від 11.07.2016 відносно нього закрито.
Як було установлено судом, 10 липня 2016 року о 23:30 год ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем марки “Mercedes-Benz E-200”, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », біля будинку № 94 по вул. Шевченка смт. Великий Березний не оцінив дорожню обстановку та будучи самовпевненим і розраховуючи на свій незначний досвід, здійснюючи маневр обгону попутного з ним автомобіля марки «Skoda Oktavia A5», реєстраційний номер якої « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_4 , не забезпечив безпеку дорожнього руху і грубо порушив вимоги пунктів 1.3, 1.4, 1.5, 13.1, 14.2(в) та 14.2(г) Правил дорожнього руху, у результаті чого різким невиправданим маневром праворуч допустив зіткнення правою задньою частиною свого автомобіля із передньою лівою частиною зазначеного попутного автомобіля марки «Skoda Oktavia A5», унаслідок якого водій ОСОБА_4 втратив керованість свого автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем марки «Ford Мondeo», реєстраційний номер Чехії « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_5 . 
Зазначала, що у результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_6 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження і, як наслідок, потерпіла ОСОБА_2 у період з 10.07.2016 по 11.07.2016 перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні Великоберезнянської районної лікарні Закарпатської області і сума її лікування становила 600,48 грн, а з 11.07.2016 по 29.07.2016 вона перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні ортопедії та травматології у Закарпатській обласній клінічній лікарні імені Андрія Новака, яка фінансується за кошти департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА, і витрати на її лікування за 18 днів, виходячи із середньої вартості одного ліжко-дня у розмірі 369,14 грн, загалом склали 6 644,52 гривень. Також потерпілий ОСОБА_3 із 11.07.2016 по 18.07.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні ортопедії та травматології у Закарпатській обласній клінічній лікарні імені Андрія Новака і витрати на його стаціонарне лікування склали 2 583,98 гривень.
Окрім цього, потерпілий ОСОБА_4 теж знаходився у період із 12.07.2016 по 02.08.2016 на стаціонарному лікуванні в Обласному клінічному центрі нейрохірургії та неврології, який фінансується за рахунок департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА, та витрати на його лікування склали 19 122,16 гривень.
Указувала, що відповідно до статей 1166, 1206 ЦК України ОСОБА_1 , що вчинив злочин, зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати понесені закладами охорони здоров`я витрати на лікування потерпілих від цього злочину, які повинні бути зараховані до відповідного бюджету або на користь юридичної особи. 
Як на підставу для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави прокурорка послалася на те, що департамент охорони здоров`я Закарпатської ОДА та відділ охорони здоров`я Великоберезнянської РДА Закарпатської області, які наділені правом на стягнення з винної особи витрачених коштів, понад 2 роки самостійно до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування ним витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину не зверталися, а відтак це свідчить про наявну загрозу порушень економічних і соціальних інтересів держави та нездійснення захисту суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. 
З огляду на наведені вище обставини просила суд стягнути з ОСОБА_1 кошти витрачені: 1) Великоберезнянською районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 600,48 грн на користь держави в особі відділу охорони здоров`я Великоберезнянської РДА (код ЄДРПОУ 34154925, р/р 35416099352861 у ГУ ДКС України у Закарпатській області, МФО 812016); 2) Закарпатською обласною клінічною лікарнею імені Андрія Новака на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в загальній сумі 9 228,50 грн на користь держави в особі департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА на рахунок місцевого бюджету (код ЄДРПОУ 01992156, р/р 35410001352554 в ГУ ДКС України у Закарпатській області, МФО 812016); 3) Обласним клінічним центром нейрохірургії та неврології на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 у розмірі 19 122,61 грн на користь держави в особі департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА на рахунок місцевого бюджету (код ЄДРПОУ 33985449, р/р 35423225053433 в ГУ ДКС України у Закарпатській області, МФО 812016).

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07.07.2020 клопотання прокурора про залучення до участі у справі в якості правонаступника та третіх осіб задоволено. Залучено до участі у цій справі: 1) в якості позивача правонаступника відділу охорони здоров`я Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області – Комунальне некомерційне підприємство “Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області»; 2) в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство “Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології” Закарпатської обласної ради та Комунальне некомерційне підприємство “Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака” Закарпатської обласної ради (т.1 а.с.160, 161).

У листопаді 2020 року заступниця керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. подала до суду «додаткові пояснення до позовної заяви», в яких виклавши пункт 2 прохальної частини позовної заяви в іншій редакції остаточно просила суд стягнути з ОСОБА_1 кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 600,48 грн на користь держави в особі КНП «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області» (код ЄДРПОУ 01992481, р/р НОМЕР_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради кошти на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у загальній сумі 9 228,50 грн на рахунок місцевого бюджету (код ЄДРПОУ 01992156, р/р НОМЕР_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); кошти витрачені КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в розмірі 19 122,61 грн (код ЄДРПОУ 33985449, р/р НОМЕР_6 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (т.1 а.с.222-225).

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.06.2021 клопотання прокурора про залучення до участі у цій справі в якості правонаступника задоволено. Залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника КНП “Великоберезнянська районна лікарня Великоберезнянської районної ради Закарпатської області - Комунальне некомерційне підприємство «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» (т.2 а.с.14, 15).

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28.07.2021 цей позов заступниці керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь: 1) Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» (код ЄДРПОУ 01992481, р/р НОМЕР_7 , МФО 305299 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК») кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у розмірі 600,48 гривень; 2) Комунального некомерційного підприємства «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради кошти на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у загальній сумі 9 228,50 грн (код ЄДРПОУ 01992156, р/р НОМЕР_8 в АТ КБ «Приватбанк»); 3) Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради кошти на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в розмірі 19 122,61 грн (код ЄДРПОУ 33985449, р/р НОМЕР_6 в АТ КБ «Приватбанк»). 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм матеріального і процесуального права.
Скаргу мотивував тим, що задовольняючи позов прокурорки суд не прийняв рішення про задоволення яких-небудь позовних вимог Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА та безпідставно стягнув кошти на користь третіх осіб, які не є сторонами у цій справі, та прокурорка позовні вимоги в особі від цих юридичних осіб (КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради) не заявляла. 
Наголошував і на тому, що суд повинен був відмовити у задоволенні даного позову з підстави неналежного складу сторін, оскільки заявляючи вимогу про стягнення коштів на користь третіх осіб, останніх не залучено до участі у цій справі в якості співпозивачів. 
Зауважував і те, що судом належним чином не досліджено і не надано правової оцінки розрахункам витрат на стаціонарне лікування потерпілих, оскільки всупереч пункту 2 Порядку обчислення лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених із винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, до калькуляції видатків на лікування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 включено витрати на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю та якійсь інші невідомі видатки.
На його переконання, суд не звернув уваги на те, що злочином було завдано збитків лише потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і в інтересах яких прокурорка до суду не зверталася та ухвалою суду від 07.12.2017 у справі № 298/1126/17 через добровільне відшкодування ним завданої злочином шкоди кримінальне провадження відносно нього було закрито з одночасним звільненням від кримінальної відповідальності.
Посилаючись на наведені вище обставини просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позовних вимог прокурора повністю. Водночас просив поновити йому строк на апеляційне оскарження цього рішення суду як пропущеного з поважних причин.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року, зокрема поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28.07.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 заступник керівника Ужгородської окружної прокуратури Пантьо М. посилався на її безпідставність і надуманість, просив у задоволенні такої відмовити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта (відповідача) ОСОБА_1 – адвокат Гриньо Д.Д. апеляційну скаргу підтримав із підстав наведених у ній, просив таку задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та у задоволенні позову прокурора відмовити.

Прокурорка Закарпатської обласної прокуратури Андрейчик А.М. у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечила з підстав наведених у відзиві на неї, просила таку залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду – без змін. 

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 – адвоката Гриня Д.Д., прокурорки Андрейчик А.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Задовольняючи позов заступниці керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності.
Проте колегія суддів із цими висновками місцевого суду погодитися не може, оскільки таких суд першої інстанції дійшов із неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права з огляду на таке.
Судом установлено, що ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07.12.2017 у справі № 298/1126/17, що набрала законної сили, клопотання потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представника ПАТ «Закарпаттяобленерго» про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням потерпілих та обвинуваченого задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими. На підставі ст. 46 КК України кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 1201607000000112 від 11 липня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_1   за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Вирішено питання про речові докази. Цивільний позов ПАТ «Закарпаттяобленерго» залишено без розгляду (т.1 а.с.9-12).
Звертаючись до суду з цим позовом заступниця керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних О. в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА та Відділу охорони здоров`я Великоберезнянської РДА Закарпатської області (згодом останнього співпозивача замінено на правонаступника КНП «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області») посилалася на те, що потерпілі від кримінального правопорушення /в якому обвинувачувався ОСОБА_1 / ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проходили стаціонарне лікування, відповідно, в хірургічному відділенні Великоберезнянської районної лікарні, відділені ортопедії та травматології у Закарпатській обласній клінічній лікарні імені Андрія Новака та Обласному клінічному центрі нейрохірургії та неврології, та ці заклади понесли витрати на їх лікування. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України (в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин), якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно з пунктом 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. 
За таких обставин помилковим є твердження прокурора, що понесені витрати на лікування потерпілих від кримінального правопорушення можуть стягуватися /зараховуватися/ безпосередньо на користь закладу охорони здоров`я, що здійснював лікування. 
Як видно із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником КНП «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» є Великоберезнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області як орган місцевого самоврядування (т.2 а.с.11).
За приписом ч. 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України  казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства України відповідно до статті 43 цього Кодексу. Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам.
Як регламентовано пунктом 3.3. Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну України № 938 від 23.08.2012, зарахування всіх надходжень до місцевих бюджетів здійснюється виключно через рахунки, відкриті в казначействі.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1, 3 ст.13 ЦПК України).
З урахуванням наведеного позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь КНП ««Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» 600,48 грн витрат за лікування потерпілої ОСОБА_2 на рахунок розміщений в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», замість стягнення (зарахування) цих коштів до відповідного місцевого бюджету і на рахунок відкритого в органі казначейства, задоволена бути не може.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін (ч. 1 ст. 53 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради та КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради понесених витрат на лікування потерпілих, прокурорка, а також суд першої інстанції при задоволенні цих позовних вимог, не звернули уваги на те, що зазначені комунальні некомерційні підприємства в цій справі не є позивачами, а лише третіми особами без самостійних вимог щодо предмета спору, що унеможливлює задоволення позову щодо стягнення з відповідача безпосередньо на їх користь, як третіх осіб без самостійних вимог, понесених витрат на лікування потерпілих. 
Отже, доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на наведене оскаржене рішення місцевого суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. 
Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2021 року скасувати.
У задоволенні позову заступниці керівника Ужгородської місцевої прокуратури Шерстяних Олесі в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації та Комунального некомерційного підприємства «Великоберезнянська лікарня Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» Закарпатської обласної ради та Комунальне некомерційне підприємство «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 березня 2023 року.

Суддя-доповідачка 
Судді