ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/293/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/2741/20 Категорія: на ухвалу 	Демчик Р.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       02 березня 2023 року м. Черкаси   
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

  	Новікова О.М.,	
  	Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В.,	
за участю секретаря:	Ярошенка Б. М.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник: ОСОБА_2 ,, –

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника, звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.04.2021 у справі №711/2741/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11.07.2017 року у розмірі 50 000,00 доларів США - основного боргу, 7 931,50 доларів США - відсотки за користування кредитними коштами, 3 961,64 доларів СІЛА - сума трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання заст. 625 ЦК України, а всього стягнуто 61893,14 доларів США доларів США. 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2021 розстрочено виконання вказаного вище рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси на строк до 18 серпня 2022 року, з моменту набрання даною ухвалою законної сили.
В межах розстрочки боржник погасив заборгованість лише частково в сумі 30 897,36 доларів США та 3660,0 грн. Отже, примусовому стягненню підлягає ще сума в розмірі 30995,78 доларів США. 
З метою примусового стягнення присудженої суми заборгованості до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) було направлено виконавчий лист від 05.07.2022 у справі № 711/2741/20. 
Органами ДВС отримало зазначений лист 13.09.2022, про що свідчить відмітка на заяві про примусове виконання рішення. 
Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У визначені строки не було відкрито виконавче провадження та не направлено постанову стягувачу.
Як виявилось, головний державний виконавець Петренко С.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 69893230) лише 20.09.2022, що є порушенням вимог вказаного закону.
Заявниця просила суд визнати дії головного державного виконавця Петренко С.В. щодо несвоєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 69893230 від 20.09.2022 протиправними, а також стягнути з Придніпровського Відділу ДВС у м.Черкаси судові витрати на правничу допомогу.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року скаргу задоволено частково.
Визнано дії головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С.В. щодо несвоєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69893230 від 20.09.2022 протиправними.
Ухвала мотивована доведеність скарги щодо порушення державним виконавцем строків, встановлених у ч. 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» для відкриття виконавчого провадження.
Головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко С.В. оскаржила ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд неповно встановив обставини, що мають значенні у справі.
Виконавчий лист надійшов на адресу Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.09.2022.
Виконавчий лист був переданий державному виконавцю Петренко С.В. 20.09.2022 та в той же день відкрито виконавче провадження, тобто без порушень ч. 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».
На підтвердження цих доводів надано відомості про рух виконавчого провадження №69893230 та реєстрацію ВД.
Просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача не погоджується з доводами апеляційної скарги. Зокрема, зазначено, що строк у ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» обраховується з моменту отримання заяви органом ДВС, а не державним виконавцем. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Також просить покласти судові витрати на апелянта, докази понесення яких буде надано апеляційному суду додатково в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що 06.04.2021 Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1  задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 11.07.2017 у розмірі 50 000,00 доларів США – основного боргу, 7 931,50 доларів США – відсотки за користування кредитними коштами, 3 961,64 доларів США – сума трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання за ст. 625 ЦК України, а всього стягнуто 61 893,14 доларів США.
На виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси 05.07.2022 виданий виконавчий лист.
Заява ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №711/2741/20, виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси 05.07.2022 р. на суму 61893,14 доларів США зареєстрована Придніпровським відділом ДВС у м. Черкаси 13 вересня 2022 року, що підтверджується датою реєстрації вхідної кореспонденції на заяві.
Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 20.09.2022 року відкрито виконавче провадження № 69893230 з примусового виконання виконавчого листа №711/2741/20 виданого 05.07.2022 про стягнення з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  заборгованості у сумі 61893,14 доларів США.
До апеляційної скарги додано новий доказ, який не був поданий до суду першої інстанції, а саме: відомості про рух виконавчого провадження №69893230 та реєстрацію ВД.
Частиною 3 ст. 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, суд апеляційної інстанції може прийняти нові докази виключно у випадку їх неподання до суду першої інстанції з поважних причин, що об`єктивно не залежали від учасника справи, який їх подає. При прийнятті та дослідженні нових доказів, як і при відмові в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок.
Колегія суддів не приймає доданий до апеляційної скарги новий доказ (відомості про рух виконавчого провадження №69893230 та реєстрацію ВД), оскільки такі докази у суд першої інстанції не подавалися державним виконавцем, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції та із будь-якими заявами щодо долучення до справи вказаних доказів апелянт не звертався, не обґрунтував на не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із пунктом 9 частини 1 статті 2 цього Закону України виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 5 Закону України № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
У частинах 1 та 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (пункт перший частини 1 та частина 5 статті 26 Закону України № 1404-VIII).
Встановлено, що виконавчий лист №711/2741/20, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 05.07.2022 на суму 61893,14 доларів США надійшов до Придніпровського відділу ДВС у м.Черкаси Центрального МУМЮ (м.Київ) 13 вересня 2022 року.
А отже, відповідно до положень вказаної вище норми закону, постанова про відкриття виконавчого провадження повинна була бути винесеною 14 вересня 2022 року.
Натомість, постанова про відкриття виконавчого провадження ухвалена 20.09.2022, тобто з порушенням встановленого строку.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення скарги.
Згідно із частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). (частини перша та друга статті 451 ЦПК України).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у державного виконавця відсутні технічні можливості (не передбачено АСВП) відкрити виконавче провадження без реєстрації виконавчого документа у АСВП, не впливають на висновок суду про порушення державним виконавцем положень ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».
У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача зазначає, що державний виконавець при зверненні з апеляційною скаргою не підтвердила свої повноваження належним чином, оскільки подана не довіреність від органу державної виконавчої служби, а доручення. Крім того, за твердженням стягувача державний виконавець Петренко С.В. дорученням надано повноваження оскаржувати рішення суду, а не ухвали.
Оцінюючи такі доводи, колегія суддів вважає, що така позиція є проявом надмірного формалізму, оскільки за змістом наданого апелянтом доручення вбачається, що Петренко Світлану Василівну уповноважено представляти інтереси Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) для ведення справ у суді, що дає право на вчинення від імені вказаного органу державної виконавчої служби всіх процесуальних дій, крім передачі справи в третейський суд, зміни предмета позову, укладення мирової угоди, передачі повноважень іншій особі (передоручення), оскарження рішення суду, подачі виконавчого листа до стягнення, одержання присудженого майна чи грошей. 
А отже, при зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_3 підтвердила свої повноваження діяти від імені Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ), зокрема оскаржувати ухвалу суду про визнання дій державного виконавця протиправними. Оскарження рішення суду у дорученні зазначено як виняток із повноважень. 
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Питання про стягнення судових витрат, що заявлене у відзиві, не вирішується, оскільки, за змістом відзиву, стягував, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, надасть докази додатково.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати, понесені апелянтом, залишаються за особою, яка їх понесла.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384, ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Судді