ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/95/23 Справа № 209/1051/21 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретаря Драгомерецької А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2022 року позовну заяву Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки задоволено в повному обсязі.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни задоволено, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2022 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.
На адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Заява мотивована тим, що при розгляді справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 поніс судові витрати за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванні відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо)..
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Будь-яких клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги позивачем надано не було.
У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 329/766/18.
У заяві про ухвалення додаткової постанови зазначено, що відповідач поніс витрати у зв`язку із розглядом справи в апеляційному суді в сумі 6132 грн. 
Як вбачається із акту №2 про прийняття - передачу виконаних робіт по договору про надання правової допомоги №86 від 27.05.2021 року вартість складання апеляційної скарги складає 3632 грн.(том 1 а.с.257) та згідно акту приймання-передачі виконаних робіт, платіжне доручення №77 від 15.08.2022 року за участь у судовому засіданні в Дніпровському апеляційного суді по розгляду апеляційної скарги в сумі 2500 грн.(том 1 а.с.262)
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При перегляді справи в апеляційному суді, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни задоволено, проте враховуючи, що позивач не заявила клопотання про зменшення розміру стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити та ухвалити по справі додаткову постанову, якою стягнути з Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6132 грн. та судовий збір у розмірі 3405 грн. за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Васильцової Ольги Миколаївни про ухвалення додаткової постанови по справі за за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - задовольнити.
Стягнути з Кам`янської міської ради Дніпропетровської області,(код ЄДРПОУ 24604168, місцезнаходження: майдан Петра Калнишевського, 2, місто Кам`янське, 51931) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6132 (шість тисяч сто тридцять дві гривні) грн. та судовий збір у розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять гривень) грн. за подання апеляційної скарги.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: