ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2577/23 Справа № 199/6450/22 	  	   Суддя у 1-й інстанції -  Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2023 року                        місто Дніпро Дніпропетровської області 
Єдиний унікальний номер 199/6450/22 
Номер провадження 22-ц/803/2577/23
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року головуючого судді Руденко В.В. по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі- ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.
Позов мотивований тим, що 14 липня 2020 року о 09 год. 18 хв. у м. Дніпро по вул. Казакова, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ГАЗ 33023», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .
Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Заява-приєднання (акцепт) № 228290а9дг від 14 серпня 2019 року до Договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) Оферти № 198 від 21 червня 2019 року. Згідно заяви-приєднання та Договору Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 .
За фактом ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій автомобіля «ГАЗ 33023», номерний знак НОМЕР_1 – відповідач по справі.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 33023», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована за договором-полісом № ЕР186536873 в ПрАТ «УАСК АСКА». Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 30 липня 2020 року.
Позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. ПрАТ «УАСК АСКА» виплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 23 000 грн. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає 27 000 грн, які позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування – відмовлено.
В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «АРКС», від імені та в інтересах якого на підставі довіреності діє Сечко С.В., просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. 
В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування. При цьому розмір страхової виплати з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка заподіяла шкоди, за ст. 1194 ЦК України.
Розмір страхової виплати, якщо страховик визначає його меншим страхової суми – ліміту його відповідальності, може бути оскаржений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив страхову виплату не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її, особи яка завдала шкоди, відповідальності.
Тобто, деліктне зобов`язання між потерпілим та особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином, особа яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка ним одержана від страховика. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 760/19377/15-ц, та від 10 липня 2018 року у справі № 922/1436/17.
Оскільки ПрАТ «УАСК АСКА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ « СК «АРКС» з урахуванням зносу транспортного засобу «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 23 000 грн, то у відповідності до приписів ст. 1194 ЦК України відповідач повинен сплатити різницю між загальною вартістю завданої шкоди – суми виплати ПрАТ « СК «АРКС» за договором страхування наземного транспорту (приєднання) Оферти № 198 від 21 червня 2019 року в розмірі 50 000 грн та сумою сплаченою ПрАТ «УАСК АСКА» за полісом обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 186536873 в розмірі 23 000 грн, що дорівнює 27 000 грн. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, враховуючи висновки про правильне застосування норм права наведені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, оскільки страхове відшкодування, виплачене позивачем на користь потерпілого в розмірі 50 000 грн, не перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача, який становить 130 000 грн. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладене, оскільки вказана справа є малозначною, то підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведені позовні вимоги, оскільки суд позбавлений можливості встановити фактичний розмір та правомірність розрахунку виплаченого позивачу ПрАТ «УАСК АСКА» страхового відшкодування, з урахуванням того, що ліміт за шкоду майну відповідно до страхового полісу № ЕР 186536873 становить 130 000 грн. Суду не надано доказів, що ПрАТ «УАСК АСКА» виплачена в порядку регресу саме грошова сума в розмірі 23 000 грн. 
Апеляційний суд не може погодитись з вказаним висновком суду , з таких підстав. 
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
    Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України  є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України).    
Судом апеляційної інстанції в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини .
Так, встановлено, що 14 липня 2020 року о 09 год. 18 хв. у м. Дніпро, по вул. Казакова, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ГАЗ 33023», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 
На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПрАТ «СК`АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Заява-приєднання (акцепт) № 228290а9дг від 14 серпня 2019 року до Договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) Оферти № 198 від 21 червня 2019 року. Згідно заяви-приєднання та Договору страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 . 
Відповідно до п. 23.1 зазначеного договору страхове відшкодування/страхова виплата виплачується страховиком згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком.
Згідно п. 23.4 договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартості ремонтних робіт. 
За фактом ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), згідно якого винуватцем ДТП є водій автомобіля «ГАЗ 33023», номерний знак НОМЕР_1 – відповідач по справі.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ 33023», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована за договором-полісом № ЕР186536873 в ПрАТ «УАСК АСКА». 
Страхувальник своєчасно звернувся до позивача ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 30 липня 2020 року.
Заяву було розглянуто,пошкодження автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 ,внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнано страховим випадком .Розрахунок та виплату страхового відшкодування проведено на підставі : акту огляду транспортного засобу від 23 липня 2020 року ;розрахунку № 48 від 28 липня 2020 року ;ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 28 липня 2020 року ; страхового акту № ARX2599403 від 03 серпня 2020 року ;розрахунку страхового відшкодування .
03 серпня 2020 року на підставі отриманих документів було складено Страховий акт №ARX2599403 та на рахунок страхувальника проведено виплату страхового відшкодування загальним розміром 50 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 693191 від 05 серпня 2020 року.
Відповідно до інформації, яка міститься у ремонтній калькуляції №1.003.20.0 від 28 липня 2020 року, вартість відновлювального ремонту з ПДВ пошкодженого «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 87 721,17 грн.
За вирахуванням зносу ПрАТ «УАСК АСКА» виплатило на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування в розмірі 23 000 грн за полісом № ЕР186536873 від 01.10.2019 згідно з страх.актом f-13147/1,відшкодування по регресній справі № 3340 АРКС ,без ПДВ ,згідно платіжного доручення № 71-12141 від 11 березня 2021 року (а.с.46). 
Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною першою статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові від 04 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Обмеження, зазначене у частині першій статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Однак, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна.
У такому випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору та вимог спеціального законодавства.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Позивачем ПрАТ «СК «АРКС» надані докази, що страховик відповідача за полісом № ЕР186536873 ПрАТ «УАСК АСКА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 23 000 грн (а.с.46).
За таких обставин саме ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог та безпідставно звільнив відповідача від обов`язку виплатити різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та наданим доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи задоволення апеляційної скарги та позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2 481 грн (а.с.3) та за подання апеляційної скарги 3 721, 50 грн (а.с.61) , а всього 6202,50 грн.
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд –
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» – задовольнити .
         Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року – скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою :  АДРЕСА_1  на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», код ЄДРПОУ 20474912,п/р  НОМЕР_3   в АТ «УкрСиббанк» ,МФО  351005, яке знаходиться за адресою : 04070,  м. Київ, вул. Іллінська, 8, суму страхового відшкодування у розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч ) грн та судові витрати у розмірі 6202,50 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
Судді: