П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/13082/21	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
23.09.2022 року;
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29.03.2021 року №7053.
В обґрунтування позову зазначено, що 28.01.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку ТОВ «СК АВТОСТРОЙ», за результатами якої складено акт від 29.01.2021 року №847/02-32-07-05. Зазначеною перевіркою встановлено порушення підприємством вимог ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних виробів та пального», а саме оптову реалізацію пального без відповідної ліцензії, за відсутності місць оптової торгівлі пальним. На підставі виявлених порушень відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.03.2021 року №7053 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500 000 грн.
Заперечуючи правомірність та обґрунтованість застосованих санкцій, позивач вказує, що має діючу ліцензію на право оптової торгівлі пальним. Обставини, передбачені ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних виробів та пального», для визначення раніше виданої ліцензії анульованою не виникли, оскільки суб`єкт господарювання не одержував відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію.
Отже, видана позивачу ліцензія №990614201901200 (термін дії з 04.07.2019 року до 04.07.2024 року) є чинною, порушень у сфері обігу пального підприємство не допустило.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ» задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 29.03.2021 року №7053 Головного управління ДПС в Одеській області.
Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн.
Проаналізувавши положення п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, ст.ст. 15, 16, 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних виробів та пального» та вирішуючи справу по суті, судом першої інстанції враховано, що:
ліцензія вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету;
ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
Згідно імперативних приписів ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» суд першої інстанції визначив, що до моменту одержання суб`єктом господарювання письмового розпорядження, зокрема, про анулювання ліцензії остання не вважається недійсною.
Оскільки відповідного розпорядження платником одержано не було, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що застосування санкцій згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення відбулось необґрунтовано, рішення відповідача прийнято за відсутності відповідних правових підстав.
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки акту фактичної перевірки та порушенням, виявленим при проведенні перевірки, що а саме щодо факту зберігання суб`єктом господарювання пального без відповідної ліцензії.
Без належної правової оцінки залишено судом першої інстанції і положення п. 66.3 ст. 66, п. 64.2 ст. 64 Податкового кодексу України і помилково не враховано, що платником не було виконано свій податковий обов`язок та не подано до контролюючого органу відповідного повідомлення про зміну своєї юридичної адреси. Не дотримання позивачем вказаних правил має наслідком відповідальності згідно чинного законодавства.
З огляду на те, що податковим органом дотримано процедуру контролюючих заходів, при прийнятті оспорюваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства та на виконання своїх повноважень, апелянт наполягає на повній необґрунтованості позовних вимог та відсутності правових обставин для їх задоволення.
Судом першої інстанції встановлено та як з`ясовано під час апеляційного розгляду і не заперечується учасниками, 04.07.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ» видано Ліцензію за №990614201901200 на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, терміном дії з 04.07.2019 року по 04.07.2024 року.
25.09.2020 року Державною податковою службою України прийнято розпорядженням №884-р/п, яким відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» анульовано ліцензії суб`єктам господарювання у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію згідно з Переліком суб`єктів господарювання, яким анульовано ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів з моменту призупинення дії ліцензії.
Згідно додатку до вказаного розпорядження, до переліку суб`єктів господарювання, яким анульовано ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності мiсць оптової торгівлі, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів з моменту призупинення дії ліцензії, віднесено Товариство з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ».
Зазначене розпорядження направлено Товариству за адресою: 65058, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, вул. Довженка, буд. 6-а, та відповідне поштове відправлення за №0405346886951 було повернуто податковому органу з причин «за закінченням терміну зберігання».
28.01.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі наказу від 18.01.2021 року №9-п та направлень від 18.01.2021 року №37/15-32-09-02, №38/15-32-09-02, за участю представника суб`єкта господарювання проведено фактичну перевірку ТОВ «СК АВТОСТРОЙ» з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі пальним, за результатом якої складено акт від 29.01.2021 року №847/02-32-07-05.
Згідно акту, до перевірки позивачем надано, у тому числі, Ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі №990614201901200 від 04.07.2019 року, термін дії з 04.07.2019 року по 04.07.2024 року.
Зазначеною перевіркою встановлено факт реалізації товарів (пального).
Так, згідно наданих до перевірки видаткових накладних (згідно реєстру), встановлено реалізацію ТОВ «СК АВТОСТРОЙ» (код ЄДРПОУ 37477703) пального, а саме важкі дистиляти (газойлi) код пального згiдно УКТ ЗЕД 2710194300 за період з 10.11.2020 року по 31.12.2020 року наступним контрагентам - ТОВ «ДОРІКУМ» (код ЄДРПОУ 35241657), ТОВ «РДС» (код ЄДПОУ 33658865) в загальній кількості 282 639 літрів на суму 5 594 865 грн. без відповідної ліцензії, а саме ліцензії реєстраційний номер № 990614201901200 на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгiвлi пальним.
За висновком перевірки, позивачем порушено вимоги ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (зі змінами та доповненнями), наслідок чого передбачена відповідальність за абз. 8 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону.
На підставі встановлених порушень Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №7053 від 29.03.2021 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 500000 грн.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, наполягаючи на чинності раніше виданої ліцензії на право оптової торгівлі пальним, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Підпунктами 20.1.4, 20.1.6, 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, наділені правом проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За правилами п. 80.1, п. 80.2, п. 80.9, п. 80.10 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.
Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Пунктом 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Слід враховувати, що за визначенням, наведеним у п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.
Також, у ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР передбачено, що:
- місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування; 
- оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.
За правилами положень ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Річна плата за ліцензії на право оптової торгівлі у розмірі, зокрема, пальним, за відсутності у ліцензіата місць оптової торгівлі пальним, - 10000 гривень. 
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.
Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії. 
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження, у тому числі, у разі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
Відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.
Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно враховано, що 04.07.2019 року податковою службою видано позивачу ліцензію №990614201901200 на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі з терміном дії з 04.07.2019 року по 04.07.2024 року.
Розпорядженням Державної податкової служби України від 25.09.2020 року №884-р/п вказану ліцензію позивачу анульовано.
Зазначене розпорядження органу податкової служби було надіслано суб`єкту господарювання, але повернуто з причин закінчення терміну зберігання відправлення.
Також, розпорядження від 25.09.2020 року направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СК АВТОСТРОЙ» на адресу: 65058, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, вул. Довженка, буд. 6-а.
Одночасно, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.08.2020 року, тобто до винесення вказаного розпорядження та на момент його надіслання, місцезнаходження позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . 
Встановлені обставини підтверджують, що розпорядження від 25.09.2020 року №884-р/п суб`єкту господарювання вручено не було.
Доказів вручення письмового розпорядження про зупинення дії ліцензії №990614201901200 суб`єкту господарювання в інший спосіб також відповідачем не надано.
Як вже вказано вище, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин):
- ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету;
- ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.
Наведені правові норми є імперативними та пов`язуються факт анулювання раніше виданої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з фактом одержання суб`єктом господарювання відповідного письмового розпорядження уповноваженого органу.
Таким чином, оскільки відповідачем не підтверджено належними доказами вручення суб`єкту господарювання письмового розпорядження про анулювання ліцензії, колегія суддів вважає, що у відповідача не винили правові підстави для висновку про порушення підприємством положень ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме про здійснення останнім реалізації пального за відсутності відповідної ліцензії.
Доводи апелянта про не дотримання платником положень п. 66.3 ст. 66 та п. 64.2 ст. 64 Податкового кодексу України в частині невиконання податкового обов`язку щодо повідомлення податкового органу про зміну свого місцезнаходження як правомірність міри відповідальності у сфері обігу пального не мають правового підтвердження, оскільки оспорюване податкове повідомлення-рішення та застосування штрафних санкцій не відбулось у зв`язку із недотриманням цих положень податкового законодавства.
Також, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи апелянта про не врахування судом першої інстанції повних обставин перевірки, а саме обставини щодо зберігання суб`єктом господарювання пального без відповідної ліцензії, оскільки в акті перевірки чітко визначено про встановлення за результатом заходів податкового контролю – реалізації пального без відповідної ліцензії.
Інші обставини, які б свідчили про порушення суб`єктом господарювання у сфері обігу пального, контролюючим органом не встановлені.
Враховуючи викладене, оскільки податкове повідомлення-рішення та застосування штрафних санкцій відбулось за відсутності правових підстав та необґрунтовано, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову та наявність обставин для скасування рішення органу податкового контролю.
Оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                            О.В. Яковлєв