УХВАЛА
24 березня 2023 року
м. Київ
справа № 199/8894/21
провадження № 51-1853ск23
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів                                     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну засудженого ОСОБА_4 ,
 
встановив:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Так, обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції. Також слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У своїй касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2022 року, який був предметом перегляду судом апеляційної інстанції (без вказівки його найменування та дати ухвалення), що унеможливлює вирішення питання про те, чи можуть судові рішення, з якими не погоджується ОСОБА_4 бути оскаржені в касаційному порядку відповідно до вимог ст. 424 КПК та чи дотримано скаржником передбачені ст. 426 КПК строки касаційного оскарження.
Крім того, висловлюючи незгоду з постановленими стосовно нього судовими рішеннями, засуджений не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустили суди, постановляючи судові рішення стосовно нього й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень. Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 фактично зводяться до його незгоди з наданою судами оцінкою доказам, неповноти судового розгляду та по суті, заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, засуджений у касаційній скарзі стверджує про неправильну кваліфікацію його дій за п. 4. ч. 2 ст. 115 КК, оскільки, на його переконання, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК. При цьому в обґрунтування цих доводів посилається на власну версію фактичних обставин цього провадження, не указуючи, з яких доказів, наявних у кримінальному провадженні, випливає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК. 
Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, викладаючи свої вимоги до касаційного суду, засуджений просить скасувати вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2022 року та перекваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 121 КК, проте не зазначає жодних вимог щодо рішення суду апеляційної інстанції постановленого стосовно нього. Таким чином, вимоги ОСОБА_4 не конкретизовані та сформульовані без урахування положень  ст. 436 КПК, а тому підлягають уточненню.
Крім того, як вбачається зі змісту касаційної скарги, вона викладена російською мовою.
Відповідно до ст. 10 Конституції України держаною мовою в Україні є українська мова.
Зі змісту положень ст. ст. 29 ч. 1, 427 ч. 1 КПК України, ст. 14 ч. 3 Закону України «Про засади державної мовної політики» вбачається, що сторони, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою.
Наведене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду викладеним у постанові від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18), у якому зазначено, щокасаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                               ОСОБА_3