ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" січня 2023 р.                                                                 Справа №914/1398/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого – судді                                                  Кравчук Н.М. 
суддів                                                                                 Кордюк Г.Т.
                                                                                 Плотніцький Б.Д.
секретар судового засідання Гавриляк І.В.
розглянувши          апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шульгана Назара Ігоровича б/н від 02.12.2022  (вх. № ЗАГС 01-05/3033/22 від 07.12.2022)
на рішення                    Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 (суддя Петрашко М.М., повний текст складено 08.11.2022) 
у справі                     № 914/1398/22
за позовом:                    Фізичної особи-підприємця Шульгана Назара Ігоровича
до відповідача:           Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях
за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерства оборони України
за участю у справі Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону
про                               зобов`язання укласти договори про внесення змін (про продовження
строку дії договорів) до договорів оренди нерухомого державного
майна

за участю учасників справи:
від позивача: Піта Я.І.;
від відповідача: Жуган І.О.;
від третьої особи: не з`явився;
від прокуратури:  Бучко Р.В.;

ВСТАНОВИВ:
28.06.2022 року Фізична особа-підприємець Шульган Назар Ігорович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про зобов`язання укласти договори про внесення змін (про продовження строку дії договорів) до договорів оренди державного майна: № 80 від 20.06.2017 – до 16.06.2023 включно; № 69 від 19.06.2018 – до 15.06.2024 включно.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на статтю 764 Цивільного кодексу України та частину 4 статті 284 Господарського кодексу України та зазначає при цьому, що після закінчення договору найму (оренди) він продовжує користуватися  орендованим майном, заперечень відповідача, як наймодавця (орендодавця), щодо такого користування позивач не отримував, тому, на думку позивача, відповідно до ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України договір є продовженим (поновленим) в силу вказаних норм закону. Проте, як стверджує позивач, незважаючи на те, що договори оренди нерухомого державного майна №80 від 20.06.2017 та №69 від 19.06.2018 є продовженими, відповідач ухиляється від укладення відповідних угод про внесення змін до договорів оренди, з огляду на що, позивач вважає, що його права підлягають судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача, як орендодавця,  укласти відповідні додаткові договори про продовження терміну дії договорів оренди нерухомого державного майна.
Ухвалою суду від 11.08.2022 було задоволено заяву Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про вступ прокурора у справу та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України (а.с. 91-97).
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 року у справі №914/1398/22 (суддя М.М. Петрашко) у задоволенні позову відмовлено (а.с. 126-137).
В ході розгляду справи суд встановив, що позивачу було відомо про передання функцій орендодавця державного майна до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львів, а отже було відомо і про неможливість продовження договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях. Крім того, судом встановлено, що позивач був обізнаний щодо відсутності наміру у РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях продовжувати на майбутнє орендні правовідносини за договорами оренди нерухомого державного майна №80 від 20.06.2017 та №69 від 19.06.2018. Щодо договору №69 від 19.06.2018, строк дії якого закінчився 17.06.2021, суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що орендар не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії вказаного договору оренди звертався до орендодавця із заявою про його продовження. Також відсутні докази звернення позивача до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львові із такою заявою, відтак, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що позивачем дотримано вимог частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№157-IX від 03.10.2019).
Не погоджуючись з вказаним рішення, ФОП Шульган Н.І. подано апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано п. 10.4  договору оренди, яким, зокрема, передбачено, що  у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення  цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном до закінчення терміну дії договору оренди, щодо наміру використовувати дане державне майно для власних потреб, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Також апелянт стверджує, що він продовжував користуватися орендованим майном після закінчення строку дії  договору найму (оренди), відтак, вважає, що  такий договір є продовженим.
Регіональне відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях подало відзив на апеляційну скаргу,  у якому заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним, прийнятим у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Наголошує, що листами від 29.11.2019 №11-13-04269 та від 28.12.2019 №11-03-05062 Регіональне відділення повідомляло орендаря про відсутність наміру продовжувати на майбутнє орендні відносини з ФОП Шульганом Н.І., у зв`язку з передачею функцій орендодавця до КЕВ м.Львова.  Також відповідач стверджує, що позивач не звертався до орендодавця із заявою про продовження спірних договорів у встановленому ч. 1ст.18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» порядку. Водночас, відповідач на виконання умов договору, задовго до закінчення строку дії спірного договору повідомив позивача про відсутність намірів продовжувати орендні відносини на майбутнє.
Треті  особи - Міністерство оборони України та Львівська спеціалізована прокуратура  у військовій та оборонній сфері Західного регіону подали письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких заперечують проти доводів скаржника з аналогічних підстав, викладениху відзиві  відповідачем, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 у справі № 914/1398/22 без змін.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2022 справу №914/1398/22 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. – головуючий суддя, судді: Кордюк Г.Т. та Плотніцький Б.Д.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 у справі № 914/1398/22 , розгляд справи призначено на 10.01.2023. В судовому засіданні 10.01.2023 оголошено перерві до 24.01.2023 .
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідач та треті особи в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги з підстав, зазначених у  у відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях.
Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.
20.06.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Шульганом Назаром Ігоровичем (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №80,  відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові пів-підвальні приміщення №№ 2, 3 загальною площею 193,2 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38, що перебувають на балансі Державного підприємства "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України" (Балансоутримувач). Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.12.2016 і становить за незалежною оцінкою 842 056,00 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою надання послуг з ремонту, реставрації та виготовлення меблів під замовлення (інше використання) (а.с. 9-14).
Пунктом 5.9 договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язується повернути Балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.
Згідно з пунктом 5.14 договору у разі, якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майна, Орендар зобов`язується на вимогу Орендодавця за наявності звернення органу, уповноваженого управляти майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.
Цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 20.06.2017 по 17.06.2020 включно (п.  10.1 договору).
Пунктом 10.4 договору передбачено, що договір оренди продовжується за наявності письмової заяви Орендаря за один місяць до закінчення терміну дії договору оренди. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, до закінчення терміну дії договору оренди, щодо наміру використовувати дане державне майно для власних потреб (ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до акта прийому-передачі державного нерухомого майна згідно договору №80 від 20.06.2017, Орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові пів-підвальні приміщення №№2,3 загальною площею 193,2 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38, що перебувають на балансі Державного підприємства "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України" (Баласноутримувач) (а.с. 15).
Окрім того, 19.06.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Шульганом Назаром Ігоровичем (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 69, згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення №6 площею 30,0  кв.м, яке знаходиться на першому поверсі виробничого корпусу, за адресою: м. Львів, вул.  Тернопільська, 38 та перебуває на балансі Державного підприємства "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України" (Балансоутримувач). Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.01.2018 і становить за незалежною оцінкою 290 885,00 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів (меблів) (а.с. 16-21).
Цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 19.06.2018 по 17.06.2021 включно (п. 10.1 договору).
При цьому, п.п. 5.9, 5.14 та 10.4 є аналогічними змісту цих пунктів, укладеного між сторонами договору оренди нерухомого державного майна №80 від 20.06.2017.
Відповідно до акту прийому-передачі державного нерухомого майна згідно договору №69 від 19.06.2018, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення №6 площею 30,0  кв.м, яке знаходиться на першому поверсі виробничого корпусу, за адресою: м. Львів, вул.  Тернопільська, 38, що перебуває на балансі Державного підприємства "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України" (а.с. 22).
Відповідно до наказу Фонду Державного Майна України «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» №232 від 06.03.2019, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (а.с. 24-25).
28.08.2019 Міністерством оборони України видано наказ №473 «Про передачу нерухомого майна у місті Львів», відповідно до пункту 1 якого наказано: передати від Державного підприємства «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова нерухоме майно військового містечка №318 (м.Львів, вул.Тернопільська, 38), до складу якого входить орендоване позивачем майно відповідно до договору № 80 від 20.06.2017 та договору № 69 від 19.06.2018 (а.с. 85-86).
При цьому, як вказано у пункті 4 наказу, нерухоме майно, визначене у пункті 1 наказу, після його передачі закріплюється на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 .
В подальшому, 14.11.2019 РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях видано наказ № 01262 "Про передачу функцій орендодавця державного нерухомого майна" (із змінами, які внесені наказом Регіонального відділення №01575 від 21.12.2019). Відповідно до пункту 1 цього наказу, прийнято рішення про передачу функцій орендодавця державного майна по укладених Регіональним відділенням договорах оренди щодо майна розташованого за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38 (колишній Балансоутримувач - ДП "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України") до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова Міністерства оборони України, в тому числі, по договорах оренди, які є предметом спору у цій справі (а.с. 42).
Листом від 29.11.2019 №11-13-04269 Регіональне відділення повідомило Орендаря про відсутність наміру у Регіонального відділення продовжувати на майбутнє орендні відносини з Фізичною особою-підприємцем Шульганом Назаром Ігоровичем, у зв`язку з передачею функцій орендодавця до КЕВ м.Львова. У даному листі Регіональне відділення просило ФОП Шульгана Н.І. привести договірні стосунки з оренди державного нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38 по договорах оренди № 80 від 20.06.2017 та № 69 від 19.06.2018 у відповідність до законодавства  (а.с. 45). 
28.12.2019 між РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях і КЕВ м.  Львова підписано акт прийому-передачі завірених копій договорів оренди з додатками, за адресою: м. Львів, вул. Тернопільська, 38, зокрема № 80 від 20.06.2017 та № 69 від 19.06.2017 (а.с. 43) 
З наявної в матеріалах справи копії адвокатського запиту адвоката Піти Я.І. (представника позивача) від 16.12.2019, адресованого Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях вбачається, що після отримання позивачем повідомлення Регіонального відділення про передачу функцій орендодавця за спірними договорами до КЕВ м.Львова, орендар звернувся до останнього з пропозицією приведення договірних стосунків у відповідність до законодавства, проте, відповідь від КЕВ м.Львова позивач, за його твердженням, не отримав (а.с. 46).
Регіональне відділення скеровувало на адреси ФОП Шульгана Н.І. та КЕВ м. Львова заяви  від 23.07.2020 №11-03-04024 та №11-03-04021 про припинення договорів оренди нерухомого державного майна від 20.06.2017 № 80 та від 19.06.2018 № 69 за закінченням строку, на який їх було укладено, підтвердивши попередньо висловлену в листі від 29.11.2019 №11-13-04269 позицію щодо відсутності наміру у Регіонального відділення продовжувати на майбутнє орендні відносини з Фізичною особою-підприємцем Шульганом Назаром Ігоровичем (а.с. 47, 49).
З врахуванням викладених обставин, ФОП Шульган Н.І., вважаючи, що  оскільки він продовжує користуватися спірним нерухомим майном, відповідач ухиляється від підписання додаткових угод про продовження дії договору оренди, звернувся  з даним позовом  про внесення до договорів оренди.
При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні  договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Як зазначалося вище, між РВ ФДМ України по Львівській області  (орендодавець) та ФОП Шульганом Назаром Ігоровичем (орендар) було  укладено  два договори оренди нерухомого державного майна № 80 від 20.06.2017  та № 69 від 19.06.2018. Балансоутримувачем нерухомого майна визначено Державне підприємство "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України" .
Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Згідно із частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.
Частиною 1 статті 285 Господарського кодексу України унормовано, що орендар має переважне право перед іншими суб`єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди.
Оскільки у даній справі об`єктом оренди є державне майно, відтак на правовідносини сторін поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№157-IX від 03.10.2019), продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№157-IX від 03.10.2019р.), без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: - укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; - укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; - укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; - укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.
Частиною 3 статті 18 названого Закону передбачено, що договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.
За приписами частини 4 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№157-IX від 03.10.2019р.), рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.
При цьому, як вбачається зі змісту Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№157-IX від 03.10.2019), договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: - набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.
Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до чистини 1 та 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№2269-XII від 10.04.1992), термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Частиною 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№2269-XII від 10.04.1992), після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.
Як зазначалось вище, пунктом 10.1 договору № 80 від 20.06.2017 сторони погодили, що цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 20.06.2017 по 17.06.2020 включно.
В свою чергу у відповідності до пункту 10.1 договору № 69 від 19.06.2018, цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 19.06.2018 по 17.06.2021 включно.
28.08.2019р. Міністерством оборони України видано наказ №473, відповідно до пункту 1 якого наказано: передати від Державного підприємства «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львів нерухоме майно військового містечка №318 (м.Львів, вул.Тернопільська, 38), до складу якого входить орендоване позивачем майно відповідно до договору №80 від 20.06.2017 та договору №69 від 19.06.2018.
При цьому, як вказано у пункті 4 даного наказу, нерухоме майно, визначене у пункті 1 цього наказу (нерухоме майно військового містечка № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: м.  Львів, вул. Тернопілська, 38) після його передачі закріплюється на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 .
В подальшому, відповідно до наказів Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях "Про передачу функцій орендодавця державного нерухомого майна" від 14.11.2019 №01262 та від 21.12.2019 №01575, керуючись Законом України "Про оренду державною та комунального майна", враховуючи наказ від 28.08.2019р. №473 Міністерства оборони України "Про передачу нерухомою майна у місті Львів", акт приймання-передачі нерухомого майна військового містечка №38 від 02.10.2019р., функції орендодавця державного майна по договорах оренди, укладених Регіональним відділенням щодо майна розташованого за адресою: м. Львів, вул.  Тернопільська, 38 (колишній балансоутримувач ДП "Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України "Армія України") передано до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова Міністерства оборони України з моменту підписання даного наказу, зокрема, по договору оренди №69 від 19.06.2018 (орендар ФОП Шульган. Н.І.) та по договору оренди №80 від 20.06.2017 (орендар ФОП Шульган Н.І.).
Матеріалами даної господарської підтверджено, що листом від 29.11.2019 №11-13-04269 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про передачу нерухомою майна у місті Львів" від 28.08.2019р. №473 нерухоме майно військового містечка № НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) передано від Державного підприємства «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львів. У зв`язку з цим, у вказаному листі відповідачем також було зазначено про необхідність позивачу привести договірні стосунки з оренди державного нерухомого майна у відповідність із законодавством України.
Матеріалами справи підтверджується, зокрема, листом РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 29.11.2019 №11-13-04269 та зі змісту адвокатського запиту від 16.12.2019р. адвоката Піти Ярослава Ігоровича (представника позивача), що ФОП Шульгану Назару Ігоровичу було відомо про передання державного майна , орендованого за вказаними договорами оренди на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львів та закріплення його на праві оперативного управління за військовою частиною НОМЕР_1 , що в свою чергу свідчить про обізнаність позивача щодо відсутності наміру у Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях продовжувати на майбутнє орендні правовідносини з ФОП Шульганом Н.І
Пунктами 5.14 спірних договорів сторони передбачено, що у разі, якщо орендоване майно буде необхідне для потреб органу управління майна, Орендар зобов`язується на вимогу Орендодавця за наявності звернення органу, уповноваженого управляти майном, достроково припинити дію договору оренди та в двомісячний термін з дня попередження звільнити орендоване майно.
Водночас, пунктом 10.4. договору № 80 від 20.06.2017  та договору №69 від 19.06.2018 передбачено, що договір оренди продовжується за наявності письмової заяви орендаря за один місяць до закінчення терміну дії договору оренди.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивач у відповідності до пункту 10.4 договору із заявою про продовження дії договору ні до Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, ні до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львів не звертався, такі докази в матеріалах справи відсутні.
Щодо договору № 69 від 19.06.2018, строк дії якого закінчився 17.06.2021, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Орендар не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії вказаного договору оренди звертався до Орендодавця із заявою про його продовження.
Так як матеріали даної справи не містять доказів звернення позивача до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова із такою заявою, відтак, в даному випадку відсутні підстави вважати, що позивачем дотримано вимог частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№157-IX від 03.10.2019), про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.
Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм та фактичних обставин справи, а саме те, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 28.08.2019 №473 новим орендодавцем є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, про що позивачу (скаржнику) було відомо, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання укласти договори про внесення змін (про продовження строку дії договорів) до договорів оренди державного майна: № 80 від 20.06.2017 – до 16.06.2023 включно; № 69 від 19.06.2018 – до 15.06.2024 включно.
Колегія суддів відхиляє покликання скаржника на правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 15.05.2020 справа №910/5410/19, оскілки правовідносини у вказаній справі не є аналогічними правовідносинам у даній справі.  
Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Львівської від 27.10.2022 року у справі №914/1398/22.
Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.   Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що  суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
1.     Апеляційну скаргу  Фізичної особи-підприємця Шульгана Назара Ігоровича залишити без задоволення.
2.      Рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 року у справі №914/1398/22   – без змін.
3.       Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4.       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку та в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.
5.       Справу повернути до Господарського суду Львівської області. 

Повний текс постанови виготовлено 31.01.2023.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя                                                                      Н.М. Кравчук
Судді                                                                                           Г.Т. Кордюк
                                                                                                    Б.Д. Плотніцький