П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/7761/22	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
представника апелянта -  адвоката Халдая І.В.
представника відповідача – Димона І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду  з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022 №283 в частині притягнення інспектора взводу №1 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; 
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 18.05.2022 №792o/c в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 18.05.2022 року; 
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2022 по день поновлення;
- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 18.05.2022 року та в частині стягнення на користь Позивача заробітної плати за один місяць у розмірі 21 975,84 грн. з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуваними наказами його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції на підставі висновків службового розслідування. 
Позивач вказував, що його було звинувачено у нездійсненні адміністративного провадження та непритягнення до відповідальності водія транспортного засобу за порушення вимоги про зупинку, що мало місце на блокпосту 08.03.2022; незабезпеченні відеофіксації події; нездійсненні перевірки осіб за допомогою ІПНП, що негативно вплинуло на формування позитивної громадської думки та підірвало рівень довіри населення до поліції. 
Позивач посилався на протиправність та безпідставність висновків про вчинення ним порушень, оскільки під час несення служби він із колегами діяли у суворій відповідності до вимог чинного законодавства, адже водій зупинився в місці обмеження, виконав вимогу про зупинку та надав правдиві пояснення щодо своєї поведінки, а тому поліцейські у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснили превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушення. На думку позивача, відповідач зазначений факт не взяв до уваги, тобто службове розслідування проведено не об`єктивно.
Крім того, позивач вказував, що доручення ДПП від 07.12.2017 № 6517вн/41/2/02-2017 наділяє поліцейських правом, а не обов`язком перевіряти осіб через бази даних ІПНП при складенні матеріалів про адміністративні правопорушення. При цьому, під час спілкування з водієм та пасажиром зупиненого транспортного засобу були відсутні підстави для перевірки в системі ІПНП, так як останні мали при собі належні документи відповідного зразка та матеріали про адміністративні правопорушення не складалися.
Також позивач вважав необґрунтованими висновки комісії щодо порушення ним вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026. Так, відповідно до відповіді УПП в Одеській області ДПП від 07.03.2022 поліцейські ОСОБА_2 , Філіпов С.С. та Ткаченко Є.М. отримали два портативних реєстратора. Проте в журналі обліку видачі напроти запису зазначено лише один підпис. Службовим розслідуванням не встановлено, хто з інспекторів отримав реєстратор та хто був відповідальним за його використання. 
Відеофіксація поліцейськими на посту по вул. Пирогівська в м. Одесі не здійснювалась на вимогу військовослужбовців, у зв`язку з перебуванням на стратегічному об`єкті. Крім того, на шикуванні та в службовому електронному листуванні керівництвом УПП в Одеській області постійно доводилась інформація щодо заборони відеофіксації на таких об`єктах. Відеозаписи з даних локацій містять інформацію, розголошення якої може   призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану. Крім того, портативні відеореєстратори, що отримали поліцейські, мають функцію GPS-позиціонування, яка вмикається із ввімкненням функції запису. Дана функція сприяє противнику відслідковувати місцезнаходження скупчень носіїв живлення, що використовується силами спротиву. Таким чином, відеофіксація на стратегічному посту поліцейськими не здійснювалася на вимогу керівництва в умовах воєнного стану. 
Позивач вважав, що жодними своїми діями не підривав авторитет Національної поліції. Завжди сумлінно ставився до виконання службових обов`язків. Висновок службового розслідування та рішення про звільнення в цій частині необґрунтовано. Жодних доказів того, що вказані події якимось чином дискредитували звання поліцейського, не підтверджені (відсутні публікації в ЗМІ, скарги чи заяви населення). Пояснення та звинувачення ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження під час службового розслідування. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення при проведенні службового розслідування, оскільки  під час проведення службового розслідування комісією були доповнені підстави для проведення перевірки, які не були вказані у рапорті та в наказі, що залишено без уваги судом першої інстанції. 
Апелянт вважає, що порушення порядку проведення службового розслідування (невідповідність наказу №137 від 09.03.2022 вимогам закону – формулювання підстав прийняття наказу, підписання наказу неуповноваженою особою) є підставою для задоволення позову, але суд першої інстанції зазначене залишив поза увагою.
Також апелянт вважає, що, а ні службовим розслідуванням, а ні матеріалами справи  не доведено його вини у вчиненні дисциплінарних проступків, оскільки обставини порушення дисципліни викладені в оскаржуваному наказі стосуються не особисто апелянта, а стосуються всієї групи працівників поліції; не доведена вина апелянта, яка полягає у не здійсненні адміністративного провадження та у не притягненні до адміністративної відповідальності, оскільки комісія не зібрала та не надала доказів того, що в діях водія ОСОБА_4 містився склад адміністративного правопорушення, а апелянт  при цьому не здійснив заходи щодо притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності. 
Не доведеним апелянт вважає і те, що  він  допустив порушення  вимоги доручення ДПП від 07.12.2017 №6517/вн/41/02-2017 не перевіривши громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через систему ІПНП, оскільки  за цим доручення поліцейським надане право проводити перевірку, а не встановлений їх обов`язок.
Також необґрунтованими та такими, що не підтверджені доказами апелянт вважає і висновки комісії щодо порушення ним вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, оскільки  на трьох поліцейських було видано лише два портативних реєстратора, а службовим розслідуванням не встановлено того, хто саме отримав портативний реєстратор та хто був відповідальним за його використання. Зазначає апелянт і про те, що на місці несення служби, на вимогу військових, не здійснювалась відеофіксація, оскільки відеозаписи з даної локації містять інформацію, розголошення якої може завдати шкоди ЗСУ, а видані відеореєстратори містять функцію ОР8-позиціонування, що сприяє відслідковуванню місцезнаходження скупчення носіїв живлення, за таких обставин відеофіксація не здійснювалась на вимогу керівництва в умовах воєнного стану. 
Департамент патрульної поліції у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1 з 16.10.2018 прийнятий на службу в Національну поліцію України та 06.12.2019 призначений на посаду інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП.
Т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Микола Цуцкірідзе доповів рапортом (реєстр. № ВН 3775/41/13/22 від 09.03.2022) на ім`я т.в.о. начальника УПП в Одеські області ДПП підполковника поліції Дмитра Хмарука про те, що до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП в телефонному режимі надійшла інформація від гр. ОСОБА_5 , який повідомив, що 08.03.2022 близько 07:20 год., рухався із знайомим на транспортному засобі Dacia Logan. В цей час транспортний засіб зупинили співробітники патрульної поліції, які виконували свої службові обов`язки на службовому транспортному засобі Peugeot номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування, останні повідомили громадянину (який був пасажиром у вказаному транспортному засобі), що водій та пасажир ( ОСОБА_6 ) зупиненого транспортного засобу знаходяться в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим вимагали та отримали від заявника за непритягнення до адміністративної відповідальності грошові кошти в розмірі 6 (шість) тисяч гривень (т. 1 а.с. 109).
Відповідно до доповідної записки від 09.03.2022 за №3776/41/13/03-22, т.в.о. заступника начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітан поліції Олександр Нікончук доповів т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковнику поліції Дмитру Хмаруку про доцільність проведення службового розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 , що виразилось у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану.
Відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП «Про призначення службового розслідування в період дії особливого правового режиму воєнного стану, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 09.03.2022 № 137  призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб УПП в Одеській області ДПП (т. 1 а.с. 43-45, 104-106). Із вказаним наказом апелянт ознайомлений.
Службове розслідування призначено з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 , що виразилось у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції в період дії особливого правового режиму воєнного стану.
Згідно з доповідною запискою від 07.04.2022 за № 3966/41/13/03-2022 (т. 1 а.с. 107), т.в.о. заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітан поліції Олександр Нікончук доповів т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковнику поліції Дмитру Хмаруку щодо необхідності продовження службового розслідування.
Відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 07.04.2022 № 179, проведення службового розслідування було продовжено на один місяць (т. 1 а.с. 108).
За результатами службового розслідування складений Висновок службового розслідування від 06.05.2022 (т. 1 а.с.  22-42, 127-146), відповідно до якого комісія дійшла висновку, що своїми діями лейтенант поліції ОСОБА_8 , старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та лейтенант поліції ОСОБА_10 недотрималися вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 3, 11, 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої-другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту першого частини першої статті 255 КУпАП, частини першою статті 265-1, абзацу другого пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015, підпунктів 1, 2, 5, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 2 розділу І, пунктів 4, 5, 6 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, доручення ДПП від 07.12.2017 № 6517/ВН/41/2/02-2017, пункту 1.2. розділу І, підпунктів 2, 6 пункту 2.1., підпунктів 10, 11 пункту 2.2. розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, а також у вчиненні дій, що підривають рівень довіри населення до поліції.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Висновку від 06.05.2022 члени комісії вважали за доцільне за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 3, 11, 24 частини першої статті 23 Закону України “Про Національну поліцію”, статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, частини першої-другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП, частини першою статті 265-1, абзацу другого пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, підпунктів 1, 2, 5, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 2 розділу І, пунктів 4, 5, 6 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, доручення ДПП від 07.12.2017 № 6517/ВН/41/2/02-2017, пункту 1.2. розділу І, підпунктів 2, 6 пункту 2.1., підпунктів 10, 11 пункту 2.2. розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, а також у вчиненні дій, що підривають рівень довіри населення до поліції, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
У зв`язку із цим 06.05.2022 т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковник поліції ОСОБА_11 порушив перед начальником Департаменту патрульної поліції клопотання за реєст. № 4507/41/13/03-2022 про притягнення окремих працівників УПП в Одеській області ДПП до дисциплінарної відповідальності (т. 1 а.с. 147-149).
Відповідно до пункту 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 16.05.2022 №283 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» (т. 1 а.с.  152-155) наказано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 18.05.2022, про що свідчить підпис останнього.
Наказом Департаменту патрульної поліції  «Про особовий склад» від 18.05.2022 №792о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 156).
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, службове розслідування проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, а застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції  є дискреційним повноваженням керівника. 
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-УІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі Порядок №893 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку№893, підставою для призначення службового розслідування може бути рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3 Розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Так, згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження (п. 7 Розділу V Порядку №893).
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування (п. 13 Розділу V Порядку №893).
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (п. 14 Розділу V Порядку №893).
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.
Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Відповідно до п. 1 розділу VIІ Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення 
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, у відповідності до дислокації сил та засобів батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП, затвердженої керівництвом УПП в Одеській області ДПП, з 20.00 год 07.03.2022 по 08.00 год 08.03.2022, на службовому транспортному засобі Peugeot номерний знак НОМЕР_1 несли службу інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_7 , у складі наряду “Океан-202” (т. 1 а.с. 111-113).
Під час проведення службового розслідування громадянин ОСОБА_5 надав пояснення (т. 1 а.с. 116) в якому вказав, що 08.03.2022 близько 07:10 спільно із знайомим, рухаючись на транспортному засобі Dacia Logan по проспекту Шевченка м. Одеса, були зупинені працівниками поліції. Поліцейські, попросили пред`явити документи та відчинити багажник для перевірки.
Після чого поліцейські поцікавилися чи вживав він та водій алкогольні напої та наказали показати вміст кишень. Діставши портмоне, задля того щоб пред`явити для перевірки документи, поліцейські його оглянули та помітили грошові кошти, які там знаходилися, як акцентує увагу опитаний, у сумі 10000 (десять тисяч) гривень. Надалі поліцейські взяли його мобільний телефон та повідомили йому, що він займається проставлянням “міток” (мовою оригіналу), у зв`язку з чим про дану подію будуть повідомлені працівники СБУ. В подальшому, поліцейські повідомили, про подальший можливий розвиток подій: документи рвуться та забирається транспортний засіб на потреби армії, в тому числі з оплатою штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Громадянин ОСОБА_5 повідомив поліцейським, що немає такої суми грошових коштів, останні поцікавилися, яка сума є в наявності.
ОСОБА_5 у своїх поясненнях описує, що відповів поліцейським, що має в портмоне десять тисяч гривень, після чого поліцейські повідомили, що у випадку, якщо він надасть ці грошові кошти, то матиме змогу спільно з водієм продовжити рух далі, однак в подальшому, добавили, що може надати по 2 (дві) тисячі кожному поліцейському.
Після чого, поліцейські надали паспорт, в який він положив вказану суму, перебуваючи у транспортному засобі, на якому здійснювали рух - Dacia Logan, та передав їм, після чого, поліцейські повідомили, яким маршрутом краще поїхати, та опитаний із водієм залишили місце зупинки.
З метою отримання контактних даних водія транспортного засобу Dacia Logan, який був зупинений працівниками поліції у ситуації, що під час проведення службового розслідування задля об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин, 29.03.2022 о 12:20 здійснено телефонний дзвінок заявнику (пасажиру) - ОСОБА_5 за його особистим номером телефону. Вищевказана особа надала контактний номер водія - ОСОБА_12 , зазначивши при цьому, що вказаний водій на даний момент перебуває не за місцем постійного мешкання.
О 12:25 годині 29.03.2022 здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_13 . Мобільний зв`язок за вказаним номером телефону відсутній.
Надалі здійснено телефонні дзвінки за вказаним номером 29.03.2022 о 12:45, 13:42 та 30.03.2022 о 10:00, проте особа на телефонні дзвінки не відповіла, зворотних дзвінків не надходило.
Під час проведення службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1  надав письмове пояснення (т. 1 а.с. 120), в якому повідомив: “Я лейтенант поліції взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП ОСОБА_1 10.03.2022 був ознайомлений з наказом № 137 УПП в Одеській області ДПП про відкриття службового розслідування щодо мене. Також був ознайомлений із рапортом т.в.о. інспектора ВМАЗ Миколи Цуцкірідзе, в якому зазначалося, що мною в складі екіпажу Океан-202 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 та сержанта поліції ОСОБА_15 при виконанні своїх службових обов`язків буз зупинений громадянин ОСОБА_5 на автомобілі та отримали від даного громадянина суму в розмірі 6000 гривень за непритягнення його до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в нетверезому вигляді. З цього приводу хочу пояснити наступне, що 07.03.2022 ми заступили на службу в складі екіпажу Океан-202 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 та сержанта поліції ОСОБА_15 на охорону громадського порядку під час воєнного стану на блокпост, що розташований на перехресті Пироговська та проспект Шевченка, приблизно о 07 год. 10 хв. нами був зупинений транспортний засіб ОСОБА_16 синього кольору, в якій знаходилося два громадянина. Під час зупинки до громадян було застосовано превентивні заходи згідно Закону України “Про Національну поліцію”: ст. ст. 32, 33, 34, так як це відбувалося під час воєнного стану. Під час перевірки транспортного засобу, поверхневої перевірки громадянин ОСОБА_5 , який перебував в якості пасажира, почав поводити себе неадекватно, та погрожувати нам на якій підставі їх зупинили та проводимо перевірку, та погрожував нам, в результаті чого між нами виникла словесна перепалка, після чого ми повернули документи після перевірки даних, громадянин почав викрикувати, що в нього є зв`язки в поліції і ми ще пошкодуємо. Хочу зазначити, що в даного громадянина ОСОБА_5 ніхто не вимагав грошові кошти та не отримував. Так як водій був з іншим прізвищем та ознак алкогольного сп`яніння не мав, який керував даним транспортним засобом. Згідно наказу 1026 отримавши бодікамери, але не застосовували їх, так як вони передають GPS сигнал, який можливо відстежити, а оскільки ми знаходились на охороні стратегічно важливого об`єкту, а саме штабу Південного  оперативного командування, використання створює загрозу безпеці нас та об`єкта, який ми охороняємо.”.
Також під час проведення службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_2 надав письмове пояснення (т. 1 а.с. 121), в якому повідомив: “ 08.03.2022 близько 07 год. 10 хв., нами був зупинений транспортний засіб Dacia Logan, номерний знак не пам`ятаю, який проїхав пост без зупинки та був зупинений на іншому блокпосту військовими та був повернутий на наш блокпост... На посту нами було перевірено вказаний т/з та громадян, які в ньому знаходились в зв`язку з провадженням військового стану. При спілкуванні з водієм нами було запитано, чому останні не зупинився на блокпосту, в зв`язку з чим останній повідомив, що не зрозумів, що йому показували. Нами було перевірено та встановлено особу водія та пасажира. Хочу зауважити, що гр. ОСОБА_5 , який вказаний в рапорті був пасажиром вказаного т/з та знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння. Окрім цього, нами було здійснено поверхневу перевірку транспортного засобу, проте заборонених речей та предметів виявлено не було. В ході спілкування гр. ОСОБА_5 поводив себе агресивно та погрожував тим, що у нас будуть проблеми, оскільки в нього є знайомий, який працює в правоохоронних органах. Також останній повідомив, щоб ми якомога швидше їх відпустили. Після перевірки вказаних осіб та автомобіля нами було повернуті документи та побажано “Щасливої дороги”. Хочу зазначити, що інформація про те, що ми отримували грошові кошти не відповідає дійсності, оскільки жодних грошових коштів ми не отримували, а там паче від гр. ОСОБА_5 , який взагалі був пасажиром у вказаному т/з. Також в ході розмови з водієм ми просили, щоб останній вгамував свого пасажира. Окрема варто зазначити про використання камер, які передають GPS-сигнал, який можливо відстежити, а оскільки ми знаходились на охороні стратегічно важливого об`єкту, а саме штабу Південного оперативного командування, використання камер взагалі створювало загрозу безпеки для нас та об`єкта, який ми охороняли та могло призвести до встановлення нашої позиції ворогом.”.
Також під час проведення службового розслідування сержант поліції ОСОБА_7 надав письмове пояснення (т. 1 а.с. 122), в якому повідомив: “08.03.2022 перебував на службі в складі А/П “Океан-202”. Приблизно о 7-00 год. спільно з ст. лейтенантом ОСОБА_2 та лейтенантом ОСОБА_1 було зупинено т/з “Dacia Logan”, д.н. не пам`ятаю, було проведено  поверхневу перевірку. Також установлено осіб, які були в даному т/з, у зв`язку з військовим станом в державі під час розмови виникла словесна перепалка. Доповнення не маю. Ми лишились нести службу на посту вул. Піроговська кут Піроговський провулок.”.
З огляду на матеріали службового розслідування, на підставі наявних процесуальних матеріалів було встановлено, що водій транспортного засобу Dacia Logan, не виконав вимогу працівників патрульної поліції про зупинку та продовжив рух, а отже, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122-2 КУпАП. Однак, поліцейські, які несли службу в складі наряду “Океан-202” - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 жодним чином не відреагували на вказане правопорушення та не забезпечили здійснення належного контролю за дотриманням водієм Правил дорожнього руху. Вищевказані працівники поліції не склали відносно водія протокол про адміністративне правопорушення та не застосували один із передбачених законодавством заходів забезпечення адміністративного провадження, а саме - тимчасове вилучення посвідчення водія.
Хоча повинні були зробити це, оскільки під час проведення службового розслідування підтвердили даний факт, а саме старший лейтенант поліції ОСОБА_2 під час надання пояснень 10.03.2022 у ході проведення службового розслідування повідомив, мова оригіналу: “...08.03.2022 року близько 07 год. 10 хв., нами був зупинений транспортний засіб Dacia Logan, номерний знак не пам`ятаю, який проїхав пост без зупинки та був зупинений на іншому блокпосту військовими та був повернутий на наш блокпост... При спілкування з водієм нами було запитано, чому останній не зупинився на блокпосту... ?”.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що  вказані пояснення ОСОБА_2 спростовують твердження апелянта, що комісією не встановлено вини позивача щодо невиконання обов`язку скласти адміністративні матеріали, так як ОСОБА_2 вказує на безпосереднє вчинення водієм ОСОБА_20 адміністративного правопорушення, яке він кваліфікував як невиконання водієм вимог про зупинку, а також наслідки цього у вигляді повернення з одного блокпосту транспортного засобу до блокпосту, де позивач в складі екіпажу “Океан-202” ніс службу.
Пояснення члена екіпажу “Океан-202” ОСОБА_2 , надані в ході службового розслідування, спростовують твердження апелянта про те, що водій зупинився в місці обмеження та виконав вимогу про зупинку, після чого надав пояснення.
Апеляційний суд зазначає, що відповідальність  за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу або позбавлення права керування транспортним засобом (ч. 1 ст. 122-2 КУпАП). При цьому, відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. За правилами ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються зокрема  суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів,  протоколи про адміністративне правопорушення  складають уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, окрім іншого, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Також за приписами ч. 1 чт. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Оскільки справа про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП вирішується судом, апеляційній суд відхиляє посилання апелянта на те, що підставою для не складення протоколу про адміністративне правопорушення стало з`ясування того факту, водій не помітив конклюдентного жесту  поліцейського та не зупинився на вимогу поліцейського.  Апеляційний суд зазначає, що встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в даному випадку віднесено до компетенції суду, а не до поліцейського, який зобов`язаний вчинити дії прямо передбачені КУпАП – скласти протокол про адміністративне правопорушення, вилучити посвідчення водія, відібрати письмові пояснення у особи, яка  вчинила  адміністративне правопорушення.
Отже апелянт був зобов`язаний вчинити дії щодо складання матеріалів про адміністративні правопорушення, однак цього не вчинив, а тому внаслідок встановленої службовим розслідуванням бездіяльності поліцейських, в тому числі і апелянта в цій справі, водій уникнув притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги поліцейських про зупинку.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо відсутності підстав вважати необхідним виконання вимог доручення ДПП від 07.12.2017 № 6517вн/41/2/02-2017, з огляду на таке.
Відповідно до вимог доручення ДПП від 07.12.2017 № 6517вн/41/2/02-2017, при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення працівники патрульної поліції мають перевіряти осіб через бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України, а в разі відсутності технічних можливостей - через чергового чергової служби.
Згідно пункту 4.4 Положення про Інтегровану інформаційно-пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 12.10.2009 №436, користувачами ІІПС є працівники ОВС, яким розпорядником ІІПС відповідно до вимог чинного законодавства надано право доступу до інформації в ІІПС.
З огляду на матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що поліцейськими, що несли службу у складі наряду “Океан-202”, не здійснена перевірка документів в осіб за системою ІПНП, чим порушені вимоги доручення ДПП від 07.12.2017 № 6517/ВН/41/2/02-2017, а також не в повній мірі забезпечено здійснення заходів правового режиму воєнного стану, чим порушені вимоги пункту 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію». Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують.
Також, апеляційний суд  погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами службового розслідування правильно встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_8 , лейтенант поліції ОСОБА_10 та старший лейтенант поліції ОСОБА_9 не здійснювали відеофіксацію під час спілкування із заявником - гр. ОСОБА_5 у проміжок часу з 07:10 год. до 08:50 год. 08.03.2022, що є порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.
Апеляційний суд зазначає, що порядок використання технічного засобу відеозапису деталізовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026. 
Згідно із п.п. 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
Пунктом 2 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 року №1026 на поліцейського покладений обов`язок із забезпечення належного виконання вимог цієї Інструкції.
Як в адміністративному позові, так і в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відеофіксація поліцейськими на посту по вул. Пироговська в м. Одесі не здійснювалась на вимогу військовослужбовців, у зв`язку з перебуванням на стратегічному об`єкті. Крім того, на шикуванні та в службовому електронному листуванні керівництвом УПП в Одеській області постійно доводилась інформація щодо заборони відеофіксації на таких об`єктах. Відеозаписи з даних локацій містять інформацію, розголошення якої може   призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану. Крім того, портативні відеореєстратори, що отримали поліцейські, мають функцію GPS-позиціонування, яка вмикається із ввімкненням функції запису. Дана функція сприяє противнику відслідковувати місцезнаходження скупчень носіїв живлення, що використовується силами спротиву. Таким чином, відеофіксація на стратегічному посту поліцейськими не здійснювалася на вимогу керівництва в умовах воєнного стану.
Наведені доводи апеляційний суд відхиляє, як і суд першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до матеріалів справи (копій матеріалів службового розслідування) апелянтом 07.03.2022 були отримані дві камери (№№ 470930, 475767) та рація (№2В554053), про що свідчить підпис апелянта, хоча і без зазначення прізвища особи, яка розписалась в їх отриманні (т. 1 а.с. 114), але зазначений підпис за зовнішнім виглядом є підписом саме апелянта, який ним проставлений, зокрема, але не виключно, у наданих поясненнях (т. 1 а.с. 120-зворот). Вказані обставини спростовують також і доводи апелянта щодо відсутності доказів отримання ним портативного відеореєстратора. 
Апеляційний суд вказує про помилковість доводів  відповідача про те, що портативні відеореєстратори Motorola VB-400, якими користуються працівники поліції не транслюють геолокаційні дані он-лайн, а лише фіксують координати відеозйомки у вигляді метаданих на відеозаписі. При цьому апеляційний суд зазначає, що відповідно до технічних характеристик портативного відеореєстратора Motorola VB-400 (т. 1 а.с. 165-166), вказаний пристрій має вбудований GPS-приймач та здійснює відмітку відеопотоків та записів із зазначенням місцезнаходження, а також з наданням керуючому ПО даних про місцезнаходження. Отже відеореєстратори Motorola VB-400 передають GPS-сигнал.
Геолокація – це визначення реального географічного розташування  електронного пристрою. GPS це система глобального позиціювання. При відео і фото зйомці до медіафайлів  прив`язуються геолокаційні метадані за допомогою функції GPS, тобто положення об`єкта обчислюється завдяки використанню розміщеному на цьому об`єкті GPS-приймача, який у свою чергу приймає та обробляє сигнали супутнику космічного сегменту.
Отже, портативні відеореєстратори Motorola VB-400, які мають вбудований GPS-приймач, передають геолокаційні дані.
Водночас, апеляційний суд зазначає, що доводи апелянта стосовно  заборони здійснювати відеозапис на камери (портативні відеореєстратори) спростовуються матеріалами справи, зокрема наданими самим апелянтом роздруківками скріншотів з переписки групи працівників поліції у месенджері «Вайбер» (т. 1 а.с. 51, 52), відповідно до яких  під час несення служби на блокпостах забороняється фото та відеозйомка особового складу та обладнання блокпостів. Зазначене спростовує доводи апелянта стосовно повної заборони на здійснення фото та відеозйомки. Також за наданими доказами, було повідомлено про необхідність максимального радіомовчання, вимкнення всіх об`єктів, які мають функцію геолокації  зокрема  08.03.2022 в проміжок часу з 20.30 до 20.45, в той час як  службовим розслідуванням вчинення дисциплінарного проступку відбулось 08.03.2022 починаючи з 07:10 год.
Отже, апеляційний суд  вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що  члени екіпажу “Океан-202” перед заступанням у чергування з 20:00 години 07.03.2022 до 08:00 години 08.03.2022 зобов`язані були, отримавши портативні відеореєстратори, з моменту початку чергування і до його закінчення вести безперервну відеозйомку, що обумовлює неможливість перебування позивача на чергуванні без відповідних відеореєстраторів. 
Наведені судом першої інстанції нормами чітко встановлюють обов`язок включення портативного відеореєстратора та в який момент і тривалість відеозйомки.  В той час як посилання позивача на те, що невиконання цього обов`язку було обумовлено вимогами військовослужбовців та керівництва, не підтверджені жодними доказами, і прямо суперечать правовому регулюванню, яке в умовах воєнного стану відповідних змін не зазнавало. При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, жодних рапортів під час заступання в чергування щодо нездійснення відеофіксації відеореєстратором позивач не складав та до керівництва не надавав; натомість про таке не фіксування та його причини позивач зазначив лише в ході проведення службового розслідування.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020р. у справі №815/4478/16.
Відповідно до Модельного кодексу поведінки державних службовців (Рекомендація № R(2000) 10 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи щодо кодексів поведінки державних службовців, прийнята Комітетом міністрів на 106 сесії 11 травня 2000 року) державний службовець повинен здійснювати свої повноваження відповідно до закону і тих законних вимог і етичних стандартів, що стосуються його чи її функцій, завжди поводитись таким чином, щоб була забезпечена віра громадськості у чесність, безсторонність і ефективність публічної влади.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 17.08.2019 року по справі № 806/2555/17 зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Отже, висновки суду першої інстанції щодо вчинення апелянтом дисциплінарного проступку підтверджені матеріалами справи та не спростовані доводами апеляційної скарги.
При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо порушення порядку призначення та проведення службового розслідування (не відповідність наказу №137 від 09.03.2022 вимогам закону – формулювання підстав прийняття наказу, підписання наказу неуповноваженою особою), як такі що не знайшли свого підтвердження.
Апеляційний суд зазначає, що застосування до поліцейського, винного у вчиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 та розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.
Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, осіб порушників, ступінь їх вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейських, їх ставлення до служби.
Частиною десятою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що у разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Отже під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.
Дискреційні повноваження – це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.
Проте, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції, як і керівником Департаменту патрульної поліції при видані наказу «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 16.05.2022 № 283, зокрема, пункту 1, який стосується апелянта, не були враховані приписи Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зокрема статті 29 якою  визначені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. 
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб. 
Указом Президента України від 17 травня 2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року продовжений строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. 
Отже оскаржувані накази були прийняті під час дії на всій території України воєнного стану.
Так, за приписами частини 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.
У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.
У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Оскільки апелянт на час виникнення спірних правовідносин не мав діючого дисциплінарного стягнення, а застосування до нього такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції, яке є більш суворим, відбулось без врахування приписів ч. 1 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто всупереч чітко встановленим нормам, апеляційний суд зазначає про наявність правових підстав для частково задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання протиправним та скасуванні пункту першого наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16 травня 2022 року №283 тільки в частині застосування до апелянта такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. Як наслідок підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про скасування наказу від 18 травня 2022 №792o/c щодо звільнення апелянта, про його поновлення на службі в поліції та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При вирішенні питання щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до  довідки виданої  відповідачем №1105 від 06.06.2022  про доходи, середньоденна заробітна плата (грошове забезпечення) апелянта складає 485,98 грн (т. 1 а.с. 157), що обраховано з дотриманням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до підпункту з) пункту 1 розділу І Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 (надалі Порядок №100), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до абзацу пункту 8 розділу IV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення  середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 
Отже сума середньоденного заробітку позивача становить 485,98 грн. (29644,68 грн. поділені на 61 робочий день).
Враховуючи час вимушеного прогулу – 186 днів (з 19.05.2022 до 20.12.2022 включно) та середньоденну заробітну плату апелянта - 485,98 грн., загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 90392,28 грн. (без утримання податків та обов`язкових платежів) (485,98*186).
Також, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання  постанову в частині поновлення апелянта на службі в поліції.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325. 328, 371, 382 КАС України, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі №420/7761/22 – скасувати та ухвалити нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт перший наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16 травня 2022 року №283 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу №1 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.
У скасуванні пункту першого наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 16 травня 2022 року №283 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині визначення факту вчинення інспектором взводу №1 роти №6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку – відмовити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18 травня 2022 №792o/c щодо звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Філіпова Сергія Сергійовича.
Поновити ОСОБА_1 , лейтенанта поліції, на службі в поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП з 19 травня 2022 року.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 травня 2022 року до 20 грудня 2022 року включно в сумі 90382,28 грн (дев`яносто тисяч триста вісімдесят дві гривні 28 коп.) з відрахуванням всіх обов`язкових податків та платежів.
Допустити постанову апеляційного суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції.
Встановити судовий контроль за виконанням  постанови апеляційного суду.
Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України у строк до 30 грудня 2022 року подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року у справі №420/7761/22.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких, постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 22.12.2022

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.