ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року          м.Дніпро                                                        Справа №  904/8455/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),                                             
суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.       
секретар судового засідання: Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 (суддя  Ю.В. Фещенко, повний тест рішення складений та підписаний 27.10.2022.) у справі  №904/8455/21

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (м. Дніпро)
до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" (м. Київ)

про стягнення неустойки, пені та втрат від інфляції за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5213-ОД від 21.03.2013 у загальному розмірі 317 915 грн. 30 коп. та виселення з орендованого приміщення,
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"  про: 
- стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київстар" неустойки в сумі 317 322 грн. 72 коп., пені в сумі 389 грн. 38 коп. та втрат від інфляції в сумі 203 грн. 20 коп. за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5213-ОД від 21.03.2013, що разом складає суму у розмірі 317 915 грн. 30 коп.;
- виселення Приватне акціонерне товариство "Київстар" з орендованого приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, будинок 57.
Рішенням Господарського суду  Дніпропетровської  області від 26.10.2022 позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях задоволено частково.
          Закрито провадження у справі в частині вимог про виселення приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" з орендованого приміщення за адресою: м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, будинок 57.
          Стягнуто з приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"  на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях  229 809 грн. 63 коп. - неустойки та 3 447 грн. 14 коп. витрат по сплаті судового збору.
          В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
          Рішення суду мотивоване тим, що Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5213- ОД від 26.09.2017, є таким, що припинився 20.02.2020р. на підставі закінчення строку, на який його було укладено.
При розрахунку неустойки у розмірі подвійної орендної плати за несвоєчасне повернення майна, позивач безпідставно не враховував факти сплати відповідачем орендної плати на суму 78 704,29 грн. та переплату з орендної плати в сумі 8 808, 80 грн., що існувала на 21.02.2020р. у відповідача. У зв`язку з цим суд частково задовольнив позовні вимоги в цій частині в розмірі 229 809,63 грн.
          Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося  Приватне акціонерне товариство "КИЇВСТАР". 
          Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
-          суд невірно нарахував передбачену частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України неустойку, оскільки не в повному обсязі врахував сплачену орендну плату відповідачем за період з 20 лютого 2020 року по 30 червня 2021 року, оскільки відповідачем було сплачено орендної плати на суму 201 897, 95 грн., а не 78 704,29 грн. як це визначив суд 1 інстанції. Дана орендна плата була  сплачена позивачу та третій особі у період з 20.02.2020 по 30.06.2021 включно, які зарахували її на свої рахунки й не повернули її відповідачу. В якості доказів на підтвердження сплати орендної плати відповідач надав суду платіжні доручення, що свідчать про проведені оплати в період з 20.02.2020р. по 30.06.2021р. на загальну суму 201 897, 95 грн. на користь позивача і балансоутримувача, відповідно до умов договору. 
При визначенні неустойки, заявленої до стягнення, суд не прийняв до уваги, платіжні доручення, що свідчать про оплату частини орендної плати на користь ДВНЗ «Криворізького національного університета» на суму 114 384,86 грн. не врахував ці кошти в повному обсязі через те, що за ними перераховувалась орендна плата на користь балансоутримувача ДВНЗ «Криворізький національний університет»; 
-          відповідач вважає, що користувався орендованим майном на підставі діючого договору № 12/02-5213-0Д від 21.03.2013р., в період з 20.02.2020р. по 30.06.2021р. тому і неустойка передбачена ч.2 ст.785 ЦК не підлягала застосуванню з наступних підстав: фіскальний чек не є належним доказом направлення листа про припинення договору оренди, відсутність належних доказів надсилання позивачем заяви про припинення договору відповідачу протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору свідчить про невчинення позивачем залежних від його волі необхідних дій у спірних правовідносинах, а відтак і про продовження договірних відносин між сторонами внаслідок пролонгації строку договору;
-          суд не застосував норми матеріального права щодо пролонгації договору оренди державного майна №12/02-5213-ОД від 21 березня 2013 року відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (надалі - Закону № 2269-XII), ст.764 ЦК України та ч.4 ст.284 ГК України (продовження на той же строк і на тих самих умовах), який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору і для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.
Просить рішення скасувати в частині часткового задоволення позовної вимоги про стягнення неустойки в с умі 317 915, 30 грн. та прийняти нове рішення в частині вимоги про стягнення неустойки в с умі 317 915, 30 грн. та відмовити в задоволенні позовної вимоги позивача.
          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2022 поновлено Приватному акціонерному товариству "КИЇВСТАР" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі №904/8455/21; відкрито апеляційне провадження  за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022  у справі  №904/8455/21; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022  у справі  №904/8455/21 на час апеляційного перегляду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2022 розгляд апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 у справі №904/8080/21 призначено в судове засідання  на 11.05.2022.
          В судовому засіданні 09.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частину постанови. 
          Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
             Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
                 Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
                    Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі, орендодавець, позивач), та Приватним акціонерним товариством "Київстар" (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5213-ОД (далі - договір, а.с.13-16), відповідно до умов пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме нерухоме майно - частину даху будівлі лабораторного корпусу, площею 50 кв.м, за адресою: 50086, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 57 на даху 3-х поверхового будинку, що перебуває на балансі ДВНЗ "Криворізький національний університет" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 20.12.2012 і становить за незалежною оцінкою 117 864 грн.
Згідно з пунктом 1.2. договору, майно передається в оренду з метою розміщення оператора телекомунікацій, який надає послуги з рухомого (мобільного) зв`язку.
За умовами пунктів 2.1., 2.2. договору, орендар набуває права строкового платного користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.
Відповідно до умов пункту 3.1. договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2013 року – 3 940 грн. 59 коп. Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за березень 2013 року.
За змістом пункту 3.3. договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Згідно з пунктом 3.6. договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за завітним у співвідношенні:
50% - до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, у розмірі 1 970 грн. 30 коп.;
50% - балансоутримувачу у розмірі 1 970 грн. 29 коп.
Відповідно до пункту 3.11. договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.
За умовами п. 5.5. договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендаря.
У пункті 5.19. договору визначили, що орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця, не пізніше ніж за 30 діб, про свій намір щодо закінчення, припинення або розірвання договору.
Відповідно до умов пункту 5.20. договору, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди орендар зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.).
Пунктом 10.1. договору визначено, що договір укладено строком на один рік, що діє з 21.03.2013 по 20.03.2014 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, поданою відповідно до пункту 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.
У пункті 10.2. договору сторони погодили, що умови договору зберігають силу протягом усього терміну договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань.
Згідно з пунктом 10.3. договору, зміни і доповнення або розірвання договору допускаються за взаємної згоди сторін і оформлюються додатковими угодами. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.
Відповідно до змісту пункту 10.9. договору, чинність договору припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 10.11. договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено договором.
У пункті 10.12. договору сторони передбачили, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України.
Об`єкт оренди було передано від орендодавця орендарю за Актом приймання-передачі від 21.03.2013 (а.с.18 у томі 1).
У подальшому дія договору неодноразово продовжувалась шляхом підписання сторонами додаткових угод.
Відповідно до Додаткової угоди від 19.06.2014, були внесені зміни до Договору оренди, у тому числі до пункту 10.1., 2 абзац якого викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 21.03.2014 по 20.02.2017 (включно)" (а.с.141-142 у томі 1).
Додатковою угодою від 10.04.2017 внесені зміни до Договору оренди, в тому числі до пункту 10.1., який було викладено в наступній редакції: "Термін дії Договору оренди продовжено по 20.05.2017." (а.с.19 у томі 1).
Також, Додатковою угодою від 20.06.2017 були внесені зміни до Договору оренди, в тому числі до пункту 10.1., який було викладено в наступній редакції: "Термін дії Договору оренди продовжено по 20.07.2017." (а.с.20 у томі 1).
Додатковою угодою від 26.09.2017 внесені зміни до Договору оренди, в тому числі до пункту 10.1., який було викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 21.07.2017  по 19.02.2020 (включно)." (а.с.21 у томі 1).
Об`єкт оренди був застрахований позивачем на користь балансоутримувача, на підтвердження чого до матеріалів справи надані сертифікати № 1605 від 20.03.2019, № 4 від 01.01.2020, № 126 від 26.03.2021 (а.с. 123-140 у томі 1).
Листом № 26505/07 від 29.11.2019 відповідач (орендар) звернувся до балансоутримувача з пропозицією продовжити договір оренди нерухомого державного майна на наступний строк (а.с. 122 у томі 1).
В свою чергу Балансоутримувач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях з повідомленням № 07-711/2 від 16.02.2019 про відсутність заперечень щодо продовження строку дії Договору оренди № 12/02-5213-ОД від 21.03.2013 (а.с. 121 у томі 1).
Листом № 3643/07 від 14.02.2020 відповідач (орендар) звернувся до позивача (орендодавця) з пропозицією продовжити термін дії договору оренди на новий строк (а.с. 23 у томі 1).
Листом № 11-02-01103 від 20.02.2020 позивач (орендодавець) повідомив відповідача (орендаря) про припинення договору оренди нерухомого майна у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено (а.с. 24 у томі 1). 
У звзку з тим, що відповідач орендоване майно не повернув, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Відповідач не погоджується зрішенням суду в частині висновку щодо припинення договору 20.02.2020, та неврахування судом при визначені розміру неустойки суми орендної плати сплаченої балансоутримувачу (третій особі) за період з 20.02.2020р. по 30.06.2021р. в розмірі 114 384,86 грн.
Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України).
Також правовідносини з оренди державного майна регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна». До 01.02.2020р. діяв Закон «Про оренду державного та комунального майна»  № 2269-ХІІ від 10.04.1992р., а з  01.02.2020р. вступив в дію Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157 – ІХ від 03.10.2019р.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-IX договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 01.07.2020. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
Оскільки строк дії спірного договору оренди визначено його сторонами до 19.02.2020 (включно), тобто до 01.07.2020, то до спірних орендних правовідносин під час продовження (поновлення) терміну дії цього договору сторони повинні були керуватися положеннями Закону України № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна", зокрема, статтями 17, 26, 27 цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
За положеннями статті 17 Закону України № 2269-XII, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Як зазначалося вище, листом від 20.02.2020 № 11-02-01103 (направлено 28.02.2020), тобто протягом одного місяця після закінчення встановленого в договорі терміну оренди, позивач (орендодавець) повідомив відповідача (орендаря) про припинення договірних відносин у зв`язку із закінченням терміну дії спірного договору оренди та просив повернути орендоване майно. Надіслання вказаного листа підтверджується фіскальним чеком від 28.02.2020, адресатом у якому значиться відповідач (орендар) (а.с. 25 у томі 1).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 дійшла висновку, що правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 Цивільного кодексу України та частині 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища.
Наявність відповідної заяви орендодавця та належних доказів її надсилання орендарю за наданими орендарем реквізитами відповідно до встановлених судами обставин справи свідчить про добросовісність звернення позивача до відповідача, вчинення позивачем залежних від його волі необхідних дій у спірних правовідносинах на відміну від відповідача, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.
При цьому зазначила, що негативні наслідки неодержання орендарем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно та розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.
Під час розгляду справи Господарським судом правильно зазначено, що позивач (орендодавець) належним чином виконав свій обов`язок щодо доведення інформації про припинення дії договору до орендаря (відповідача), надіславши йому повідомлення.
Враховуючи, що протягом місяця після закінчення строку договору мало місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то  такий договір є припиненим з 20.02.2020 (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 904/3415/18, від 22.10.2019 у справі №910/3705/19, від 03.12.2019 у справі № 910/5868/18, від 25.02.2020 у справі №910/11837/17).
Крім того факт припинення договору оренди №12/02-5213-ОД від 21.03.2013 саме 20.02.2020р. встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2022р. у справі № 904/9574/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5213-ОД від 21.03.2013. Дане рішення набрало законної сили 29.09.2022р. і, відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставина припинення договору 20.02.2020р. є встановленою і не підлягає доказуванню.
Що стосується вимоги апеляційної скарги про зарахування орендних платежів сплачених балансоутримувачу в рахунок зменшення неустойки, то колегія суддів ззазначає наступне.
Як встановлено матеріалами справи, відповідачем після припинення дії договору сплачено на користь балансоутримувача орендна плата наступними платежами:
- платіжне доручення № 1046164 від 23.03.2020 на суму 4 591 грн. 56 коп. (з яких в рахунок сплати у бездоговірний період спрямовано 1 592 грн. 32 коп.) про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 02.2020 без ПДВ" (а.с. 118 у томі 1);
- платіжне доручення № 1064851 від 14.04.2020 на суму 4 605 грн. 38 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 03.2020 без ПДВ" (а.с. 115 у томі 1);
- платіжне доручення № 1093422 від 14.05.2020 на суму 4 665 грн. 32 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 04.2020 без ПДВ" (а.с. 112 у томі 1);
- платіжне доручення № 1122508 від 12.06.2020 на суму 4 679 грн. 31 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 05.2020 без ПДВ" (а.с. 109 у томі 1);
- платіжне доручення № 1150867 від 14.07.2020 на суму 4 688 грн. 67 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 06.2020 без ПДВ" (а.с. 106 у томі 1);
- платіжне доручення № 1187179 від 14.08.2020 на суму 4 660 грн. 54 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 07.2020 без ПДВ" (а.с. 103 у томі 1);
- платіжне доручення № 1214337 від 14.09.2020 на суму 4 651 грн. 22 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 08.2020 без ПДВ" (а.с. 99 у томі 1);
- платіжне доручення № 1245079 від 13.10.2020 на суму 4 674 грн. 48 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 09.2020 без ПДВ" (а.с. 96 у томі 1);
- платіжне доручення № 1280384 від 13.11.2020 на суму 4 721 грн. 22 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 10.2020 без ПДВ" (а.с. 93 у томі 1);
- платіжне доручення № 1307094 від 14.12.2020 на суму 4 782 грн. 60 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 11.2020 без ПДВ" (а.с. 90 у томі 1);
- платіжне доручення № 1364686 від 04.02.2021 на суму 4 825 грн. 64 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 12.2020 без ПДВ" (а.с. 89 у томі 1);
- платіжне доручення № 1370762 від 12.02.2021 на суму 4 825 грн. 64 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 01.2021 без ПДВ" (а.с. 84 у томі 1);
- платіжне доручення № 1375302 від 15.02.2021 на суму 62 грн. 74 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 01.2021 без ПДВ" (а.с. 81 у томі 1);
- платіжне доручення № 1401719 від 12.03.2021 на суму 4 937 грн. 26 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 02.2021 без ПДВ" (а.с. 78 у томі 1);
- платіжне доручення № 1431560 від 14.04.2021 на суму 5 021 грн. 20 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 03.2021 без ПДВ" (а.с. 75 у томі 1);
- платіжне доручення № 1467668 від 14.05.2021 на суму 5 056 грн. 35 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 04.2021 без ПДВ" (а.с. 72 у томі 1);
- платіжне доручення № 1493115 від 14.06.2021 на суму 5 122 грн. 08 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 05.2021 без ПДВ" (а.с. 69 у томі 1);
- платіжне доручення № 1522779 від 14.07.2021 на суму 5 132 грн. 32 коп. про сплату відповідачем на рахунок ГУДКСУ у Дніпропетровській області грошових коштів з призначенням платежу "50% оренди за 06.2021 без ПДВ" (а.с. 68 у томі 1).
Відповідно до ч.1 ст.762,  за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції на час укладення договору, встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.
Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.
Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
З вищенаведених норм права випливає, що при оренді державного майна орендна плата сплачується орендодавцю та балансоутримувачу, а неустойка, у разі неповернення орендованого майна – орендодавцю. 
У зв`язку з цим у Господарського суду були відсутні підстави зарахувати сплачену орендну плату балансоутримувачу в рахунок погашення неустойки орендодавцю. Суд правильно зарахував в погашення неустойки  лише суму орендних плетежів які були сплачені орендодавцю.
Питання сплаченої балансоутримувачу орендної плати після припинення договору оренди повинно вирішуватися між відповідачем та балансоутримувачем.
З урахуванням наведеного підстави для скасування або зміни рішення відсутні. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судові витрати покладються на заявника апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.   129,   269,   270,   275,  276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу     Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"   залишити  без задоволення.
          Рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 у справі  №904/8455/21 залишити без змін.
          
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено   12.01.2023

Головуючий суддя                                                                                          С.Г. Антонік

Суддя                                                                                                       О.Г. Іванов

Суддя                                                                                    М.О. Дармін