Справа № 163/357/22  Провадження №33/802/84/23 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП  	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Клока Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. в інтересах ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області 22 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 березня 2022 року о 10:30 год. по вулиці Поштовій в місті Любомль керував транспортним засобом марки «FORD», номерний знак НОМЕР_1 в порушення п.2.9а Правил дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу, доповнення до неї та письмові пояснення. Заперечує факт керування автомобілем ОСОБА_1 , що підтверджують свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а відтак зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_4 не відповідають обставинам справи. При цьому посилається на практику ЄСПЛ. Також вказує про неналежність та недопустимість доказів наявних в матеріалах справи через невідповідність фактичним обставинам справи та неналежне оформлення. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу висновку про безпідставність поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №384260 від 19.03.2022 складеному відносно ОСОБА_1 ; рапортом від 19.03.2022; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з результатом «перебуває у стані алкогольного сп`яніння»; копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; витягом з бази АРМОР; зобов`язанням до протоколу серії ДПР18 № 384260.
Із відеозапису з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, при його відтворенні, який з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним доказом вини ОСОБА_1 , зафіксовано, зокрема, як працівник поліції, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння у останнього запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. В той час, ОСОБА_1 , зазначив: «я випив в «Машівському»,… я згідний, нічого проти не маю, везіть оформляйте, попросили я поїхав…якби я не зупинився…». На запитання лікаря КП Любомльське ТМО Любомльської міської ради «чи вживав алкоголь? « ОСОБА_1 зазначив «вазможно».
Посилання апелянта на порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки на його вимогу не відбиралась кров для дослідження, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 13, 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ.
Якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Натомість, як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 перебував у свідомому стані і міг особисто проходити освідування за допомогою технічного приладу газоаналізатора, а тому, підстав для відібрання у останнього крові для дослідження не було.
Крім того, версія захисника щодо обставин події, яка мала місце 19.03.2022, висловлена в апеляційні скарзі, доповненнях до неї і поясненнях, суперечить фактичним обставинам вчинення правопорушення, а тому була правильно не взята до уваги судом, як і пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Заперечення захисника щодо недостатності доказів на підтвердження доведення вини ОСОБА_1 , апеляційним судом не приймаються.
Вважаю висновок суду про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, правильними.
Нових доказів стороною захисту в спростування зазначених у постанові судді обставин, надано не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області 22 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 , – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя