Справа № 299/4258/22

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтресах ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 листопада 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 листопада 2022 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн. 00 коп. на користь держави.
       Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 в інтресах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено належних та допустимих доказів щодо факту вчинення правопорушення; протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі докази не є достатніми для визнання її вини у вчиненні зазначеного правопорушення.
ОСОБА_1  та її захисник-адвокат Моняк Р.В. в судове засідання не з`явилися, про місце час розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП.
       Дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.
Предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 141360 від 19.08.2022, - сержант ОСОБА_1  притягується до адміністративної відповідальності за те, що у відповідності до плану охорони державного кордону з 20 години 00 хвилин 18.08.2022 по 20 годину 00 хвилин 19.08.2022 у визначений час, а саме о 04 годині 00 хвилин 19.08.2022 на службу не з`явилася. Після чого старшим зміни прикордонних нарядів майстер-сержантом ОСОБА_3 було здійснено заміну прикордонного наряду «Чатовий» з сержанта ОСОБА_1 на молодшого сержанта ОСОБА_4 . Про факт неприбуття сержанта ОСОБА_1 черговим підрозділу був здійсненний відповідний запис у Робочий зошит чергового підрозділу. Завчасної доповіді про неприбуття на службу від сержанта ОСОБА_1 не надходило.
Як встановлено апеляційним судом, - вказаний Протокол щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП складено з порушенням вимог ст. 254, 256 КУпАП та порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Разом з тим, оскільки така норма закону є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 N 548-XIV (Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. 
Не зважаючи на те, що статті 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять у собі цілий ряд обов`язків, у Протоколі не зазначено, які саме обов`язки були не виконані ОСОБА_1 та з яких причин.
Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мала реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них їх не виконала.
Одночасно суд констатував, що будь-які негативні наслідки від дій ОСОБА_1 не настали, так як було здійснено заміну прикордонного наряду «Чатовий» з сержанта  ОСОБА_1  на молодшого сержанта ОСОБА_4 , тобто невихід ОСОБА_1 на військову службу без поважних причин не вплинув на ефективність виконання підрозділом завдань за призначенням.
При цьому апеляційний суд звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Однак, в порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол, не додано доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме:
- посадової інструкції сержанта ОСОБА_1 , а відтак апеляційний суд позбавлений можливості перевірити, чи входили у її повноваження ті обов`язки, невиконання яких ставиться останній у провину, а також те, чи були такі обов`язки доведено до ОСОБА_1 ;
- матеріалів службової перевірки відносно події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення із компетентними висновками стосовно дій (бездіяльності) ОСОБА_1 при виконанні ним службових обов`язків.
Суд належної уваги на дані обставини не звернув, постанова не відповідає положенню ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до положень КУпАП та ст.62 Конституції України порушник не повинен доводити свою невинуватість. Навпаки вина у вчиненні правопорушення повинна бути доведена органом (посадовою особою), який виявив дане правопорушення.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі наведеного, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП.
За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
За таких обставин, постанова суду не відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.  
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Виноградівського районного суду від 01 листопада 2022 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага