УХВАЛА
11 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 755/978/20
провадження № 61-18298св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - судді Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору-доручення про надання правової допомоги та стягнення грошових коштів.
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 15 липня 
2020 року позов задоволено частково. Розірвано договір-доручення про надання правової допомоги від 15 лютого 2019 року, укладений адвокатом Федашем М. М. та ОСОБА_1 . Стягнено з ОСОБА_2 на користь 
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 23 400 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
Додатковим рішенням цього ж суду від 17 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з вимогою про відшкодування судових витрат. Частково задоволено клопотання
представника ОСОБА_2 - адвоката Стащука В. А. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13 923 грн.
Постановою Луганського апеляційного суду від 1 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 липня 2020 року і додаткове рішення цього ж суду від 17 серпня 2020 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову.
Розірвано договір-доручення від 15 лютого 2019 року про надання правової допомоги, укладений ОСОБА_2 як адвокатом та ОСОБА_1 як клієнтом.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  50 000 грн та судові витрати у розмірі 2 101 грн.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв адвокат Стащук В. А. залишено без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 8 червня 2022 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 липня 
2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 1 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору-доручення про надання правової допомоги скасовано і ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про розірвання договору-доручення про надання правової допомоги.
Постанову Луганського апеляційного суду від 1 грудня 2020 року в частині скасування додаткового рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17 серпня 2020 року та в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів скасовано, із залишенням в цій частині в силі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 15 липня 2020 року.
Додаткове рішення Старобільського районного суду Луганської області 
від 17 серпня 2020 року змінено шляхом збільшення стягненої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 13 923 грн до 21 836,50 грн. 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 681,60 грн у відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. 
У вересні 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила зазначити точну суму, присуджену до стягнення з ОСОБА_2 на її користь, та зазначити адресу, за якою їй буде виданий виконавчий лист щодо стягнення цієї суми.
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.
Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні.
При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав ніж ті, що передбачені статтею 270 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви.
За змістом заяви про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення саме в частині вирішення позовних вимог про стягнення грошових коштів
Задовольняючи частково касаційну скаргу ОСОБА_2 , Верховний Суд не ухвалював власного судового рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, а залишив у цій частині в силі рішення Старобільського районного суду Луганської області 
від 15 липня 2020 року, в якому зазначено точну грошову суму, присуджену до стягнення з ОСОБА_2 на користь заявника.
Вимоги заяви про необхідність ухвалення додаткового рішення щодо зазначення адреси, за якою заявнику необхідно отримати виконавчий лист, у розумінні статті 270 ЦПК України, не можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення.
Враховуючи відсутність передбачених статтею 270 ЦПК України підстав для ухвалення Верховним Судом додаткового рішення в цій справі, у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити  ОСОБА_1  у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору-доручення про надання правової допомоги та стягнення грошових коштів.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	І. М. Фаловська В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко  В. В. Сердюк В. А. Стрільчук