Ухвала        
 
21 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 466/9577/18
провадження № 61-11311ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Саламаха Надія Володимирівна, на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах Кабінету Міністрів України, правонаступником якого є Львівська обласна державна адміністрація, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кабінет міністрів України, про витребування майна з незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року прокурор Львівської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просив витребувати з приватної власності ОСОБА_1 на користь Кабінету Міністрів України земельну ділянку, кадастровий номер 4610166300:04:003:0076, площею 0,1543 га, що розташована на АДРЕСА_1 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 березня 2021 року позов задоволено. 
Витребувано з приватної власності ОСОБА_1 в державну власність на користь Кабінету Міністрів України земельну ділянку, кадастровий номер 4610166300:04:0030076, площею 0,1543 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 906262646101, номер запису про право власності 14238431, що розташована на АДРЕСА_1 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. 
Витребувано з приватної власності ОСОБА_1 в державну власність, на користь Львівської обласної державної адміністрації, земельну ділянку, кадастровий номер 4610166300:04:0030076, площею 0,1543 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 906262646101, номер запису про право власності 14238431, що розташована на АДРЕСА_1 .
У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Саламаха Н. В., в якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Предметом позову у цій справі є вимоги майнового характеру - про витребування майна з незаконного володіння.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Встановлено, що ціна позову у цій справі позивачем визначена, виходячи із вартості земельної ділянки, кадастровий номер 4610166300:04:003:0076, відповідно до відомостей Держгеокадастру, яка становить 487 387,41 грн.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Таким чином, ціна позову у цій справі становить 487 387,41 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 250 = 620 250,00 грн).
На пропозицію суду касаційної інстанції заявниця не вказала іншої дійсної вартості спірної земельної ділянки. 
Отже, постанова Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року, зважаючи на ціну позову у цій справі, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У касаційній скарзі немає посилання на зазначені випадки.
Підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, немає.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення ЄСПЛ у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення ЄСПЛ у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Саламаха Н. В., подала касаційну скаргу на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Саламаха Надія Володимирівна, на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом прокурора Львівської області в інтересах Кабінету Міністрів України, правонаступником якого є Львівська обласна державна адміністрація до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кабінет міністрів України, про витребування майна з незаконного володіння відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявниці. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник
                                                                                                                        Г. І. Усик