ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1397/22 Справа № 932/2380/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу захисника Борисенка Р.Ю., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
за участю:
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,
адвоката — Борисенко Р.Ю. 

               В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 01.05.2022 року о 17-10 год. Водій ОСОБА_1 у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на ж/м Тополя-3, буд. 57, у м. Дніпро, керував автомобілем “Ауді” д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Борисенко Р.Ю., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.
       З вказаним рішенням не погоджується, вважає, судове рішення є необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
       Вказує, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
       Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено обставини справи, так поза увагою суду залишилось, що працівник поліції незаконно обмежував свободу пересування ОСОБА_1 , погрожував останньому евакуацією автомобіля, а також здійснював психологічний тиск на ОСОБА_1 . 
       Також, зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамери працівників поліції є неповним та таким що переривається. 
       Допитані у суді першої інстанції свідки, не змогли пояснити на питання захисника чому в їх показах та у рапорті містяться розбіжності.
       В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Борисенко Р.Ю. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених в ній. 
       Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.
       Допитаний під час апеляційного перегляду ОСОБА_1  пояснив суду, що 1 травня 2022 року, приблизно о 17:00 перебував у дворі за адресою АДРЕСА_2 , де побачив, як чоловік чіпляється до маленької дівчинки. Зазначив, що в нього виникли сумніви та були всі підстави вважати, що вказаний чоловік  є педофілом, а тому зробив чоловікові зауваження та спитав дівчинку чи знайома вона з ним. Однак чоловік, почав конфліктувати та кричати. Вказав, що конфліктна ситуація не вирішилась, він просто пішов по своїх справах. Через деякий час він підійшов до свого автомобіля “Ауді” д/н НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі за адресою: ж/м Тополя-3, буд. 57 у м. Дніпро, для того щоб забрати продукти. В цей час до нього під`їхала машина патрульної поліції. Вказав, що працівники поліції просили надати документи, але він пояснив їм, що при собі документів на автомобіль не має, оскільки залишив їх вдома, запропонував сходити за ними, але йому відмовили. В ході бесіди з працівниками поліції, останні йому повідомили, що приїхали на виклик щодо конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та мешканцем будинку АДРЕСА_3 . Посилаючись на заявника, працівники поліції виказали припущення що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим запропонували йому пройти тест на стан сп`яніння на технічному приладі, однак він відмовився. ОСОБА_1 пояснив, що не скоював ніякого правопорушення, а тому проходити огляд на стан сп`яніння не буде. На запитання працівників поліції ОСОБА_1 пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції погрожували йому евакуацією його автомобіля. Також ОСОБА_1 вказав, що працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за відсутність документів на право керування транспортним засобом, при цьому він надав їм тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.
       З метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень наданих у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції були викликані свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
       Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка, ОСОБА_3 , пояснив суду, що є інспектором Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, 01 травня 2022 року патрулюючи в екіпажі № 212 з ОСОБА_4 отримали виклик щодо конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та мешканцем будинку АДРЕСА_3 . Вказує, що коли приїхали на виклик, заявник повідомив їх, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння і від нього був запах алкоголю з порожнини рота, і останній сів в автомобіль «Ауді» д/н НОМЕР_1 та поїхав. На запитання суду, свідок пояснив, що не відібрали пояснення від заявника, оскільки спілкування з ним було в усній формі на боді-камери, оскільки останній відмовився писати заяву. При обстеженні території біля вищезазначеного будинку автомобіль не було виявлено. Через 40-60 хвилин, вони повернулися за вищевказаною адресою та він помітив на власні очі як до будинку під?їзжає автомобіль «Ауді» д/н НОМЕР_1 , вони зупинилися та припаркувалися за цим автомобілем. ОСОБА_1 був в автомобілі і щойно припаркувався, підійшовши до нього вони повідомили про звернення і запитали його про конфліктну ситуацію з мешканцем, на що останній повідомив, що дійсно був конфлікт. Свідок також повідомив, що чув від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, його поведінка не відповідала дійсності, оскільки він відповідав на запитання щось незрозуміле і тому вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, тому що не розумів навіщо йому проходити такий огляд, оскільки він не вживав алкоголь. 
       На запитання суду зазначив, що камера працювала постійно та йому не відомо чому не долучено повне відео, тому що інформацію з боді-камер скачує відділ інформаційних технологій. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення рух ОСОБА_1 не був обмежений, але він був попереджений про відсторонення від керування транспортним засобом.
       Також судом апеляційної інстанції було допитано в якості свідка інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 який пояснив, що складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 01.05.2022 року. Зазначив, що патрулюючи на території Шевченківського району м. Дніпра він разом з напарником ОСОБА_3 отримали виклик щодо конфліктної ситуації між заявником та ОСОБА_1 , та останній керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. На зауваження заявника водій ОСОБА_1 ніяк не відреагував. Письмову заяву заявник не писав, працівники поліції з ним спілкувалися лише по телефону. Зазначив, що особисто бачив, як ОСОБА_1 на автомобілі «Ауді» д/н НОМЕР_1 рухався з вул. Панікахи до буд. 56 по ж/м Тополя-3 у м. Дніпро, вони прослідували за вказаним автомобілем, який припаркувався біля вищевказаного будинку. Підійшовши до автомобіля вони побачили, що за кермом автомобіля «Ауді» д/н НОМЕР_1 перебуває водій ОСОБА_1 , який відмовився надати працівникам поліції посвідчення водія, у зв`язку з чим стосовно нього винесено постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також при спілкуванні з ним вони у нього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. На запитання суду, свідок не зміг пояснити чи вимикалась камера і чому відеозапис не повний, але зазначає, що на початку діалогу з водієм камера працювала. Зазначає, що не погрожували ОСОБА_1 евакуацією автомобіля. Вказує, що свідком правопорушення був заявник, однак він не побажав давати письмові пояснення та писати заяву. 
Переглядом відеозапису з нагрудної бодікамери інспектора УПП у Дніпропетровській області, судом апеляційної інстанції встановлено, що останній не містить самого моменту зупинки транспортного засобу “Ауді” номерний знак НОМЕР_1 , який мав місце 01 травня 2022 року. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у дворі будинку біля власного автомобіля. На запитання працівників поліції підтвердив, що в цей день мала місце конфліктна ситуація з чоловіком сусіднього будинку. Пояснює працівникам поліції, як побачив на дитячому майданчику, як літній чоловік чіпляється до маленької дівчинки, у зв?язку з чим він запитав її чи знайомий їй цей чоловік. Однак чоловік почав кричати, тому ОСОБА_1 пішов з майданчика у своїх справах. ОСОБА_1 пояснює, що в нього виникли підозри, що вказаний чоловік є педофілом. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, а документи на право керування залишив вдома, а до автомобіля спустився лише для того, щоб забрати продукти. Також з відеозапису вбачається, як працівники поліції спілкуючись з ОСОБА_1 , погрожують останньому евакуацією його власного транспортного засобу. Працівники поліції оглянувши автомобіль ОСОБА_1 , зазначили, що мотор останнього ще теплий, що свідчить про те, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом нещодавно. 
На відеозаписі відображено, як працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , при цьому останні не роз`яснили його права, наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний відеозапис підтверджує пояснення надані ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції.
Так, відеозапис, переглянутий в апеляційному суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу. Даний відеозапис починається з моменту, коли працівники поліції підходять до зачиненого автомобіля біля якого стоїть ОСОБА_1 .. Доказів переслідування та зупинення екіпажем патрульної поліції автомобіля «Audi» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 вищевказаний відеозапис не містить, а тому, на думку апеляційного суду, дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в рапорті поліцейського не відповідають фактичним обставинам справи. 
На переконання апеляційного суду, поза увагою районного суду були залишені обставини, які спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
       Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.
       Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
       Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.
       У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
       У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
       Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
       У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
       Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
       Пункт 3 вказаної інструкції передбачає ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
       Пункт 4 – ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
       Пунктом 6 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутністю лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
       Згідно пункту 7 розділу 1 вказаної інструкції – у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.
       Пункт 3 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
       Пунктом 5 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
       На підставі пункту 6 розділу 1Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є сукупністю, своєрідним алгоритмом послідовних дій працівників поліції, а саме:
1) використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу,
2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Відповідно до ст. 268 КУпАП Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Крім того, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, та його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.
Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,         а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованими і такими, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції не дав належної та об`єктивної оцінки, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції — скасування.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу захисника Борисенка Р.Ю., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити. 
       Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року, - скасувати. 
       Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно  ОСОБА_1  закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.
       
Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко