ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2023 р.           Справа№ 910/4567/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Буравльова  С.І. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали заяви  Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС"
про  відшкодування витрат на    професійну правничу допомогу
у справі     № 910/4567/22 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДІТОН"
до     Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС"
про  стягнення заборгованості у розмірі 60 703, 77 грн
                                                                                                    
                                        В С Т А Н О В И В :
                    
В червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС» про стягнення 60 703, 77 грн заборгованості.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2022 у справі №910/4567/22 в задоволенні позову відмовлено повністю. З позивача на користь відповідача стягнуто 18067, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023    апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2022 у справі №910/4567/22 залишено без змін. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «АДІТОН».

30.01.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС" надійшла заява про відшкодування витрат на    професійну правничу допомогу у справі №910/4567/22.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 30.01.2023 для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі головуючого - Ходаківської І.П., суддів: Ткаченко Б.О., Буравльов С.І.

08.02.2023 та 13.02.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АДІТОН" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому позивач просить зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу що підлягають розподілу до 3350 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС"    про відшкодування витрат на    професійну правничу допомогу у справі № 910/4567/22 призначено до розгляду; розгляд заяви постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат та клопотання про їх зменшення, суд апеляційної інстанції вважає, що заяву необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до  статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі  статтею 16 ГПК України  учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої  статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з  статтею 123 ГПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої  статті 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма  статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя  статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої  статті 126 ГПК України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста  статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої  статті 126 ГПК України  зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій  статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього  Кодексу  визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої  статті 129 ГПК України  під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою  статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9  статті 129 цього Кодексу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В заяві про розподіл судових витрат позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 18147, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Із змісту поданої позивачем заяви вбачається, що за договором про надання правничої допомоги від 10.04.2018 з додатковою угодою від 14.11.2022 № 17 до нього, укладеним відповідачем з адвокатом Войтком О.В., останній взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, визначених цим договором, зокрема, по справі № 910/4567/22 (у Північному апеляційному господарському суді). За цим договором було узгоджено фіксований розмір гонорару в сумі 18417, 00 грн.

Суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2  ст. 126 ГПК України). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі  № 922/445/19.

До заяви додано копії наступних документів: додаткову угодою від 14.11.2022 № 17 до договору про надання правничої допомоги від 10.04.2018, укладеного з адвокатом Войтком О.В.; протокол узгодження розміру гонорару за зазначеними вище договором та додатковою угодою в сумі 18147, 00 грн за надання правничої допомоги в Північному апеляційному господарському суді, акт прийому-передачі виконаних робіт за надання правової/правничої допомоги по справі № 910/4567/22, рахунок на оплату від 30.11.2022 № 00265 від адвоката Войтко О.В., виписку по рахунку, яка свідчить про перерахування 29.11.2022 гр. Войтку О.В. 18147, 00 грн.    

Зазначені докази направлені іншому учаснику справи (відповідачу), що підтверджується долученим до матеріалів справи описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком Укрпошти.

Матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Войтком О.В.

Дослідивши надані заявником докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним, з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва у цій справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС» було стягнуто 18 067, 00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, тобто, суму, навіть меншу, ніж відповідачем заявлено до стягнення за надання правничої допомоги за апеляційний перегляд зазначеного рішення. 

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позиція позивача по суті спору не змінювалася протягом розгляду справи, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом. Адвокат, який складав відзив на апеляційну скаргу, був обізнаний з обставинами даної справи та позицією іншого учасника справи щодо суті спору.

Окрім того,  наданий відповідачем акт прийому-передачі виконаних робіт за надання правової/правничої допомоги по справі № 910/4567/22 не містить деталізації виконаних адвокатом робіт, а окремі його положення - вчинення дій та/або підготовка тексту інших заяв, клопотань та інших заяв по суті, не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи. 

Отже, врахувавши доводи сторін, наведені ними з питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному конкретному випадку наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9  073, 50  грн, тобто 50 % від заявленої до стягнення суми, оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. В решті заявлений розмір витрат є необґрунтованим, а тому заява в частині стягнення 9  073, 50  грн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.  129,  244,  281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

                                    П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС" про  відшкодування витрат на    професійну правничу допомогу у справі № 910/4567/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» (49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 3-а, ідентифікаційний код: 21870366) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДОМ-ГЕРМЕС» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53-А, ідентифікаційний код: 39422783) 9  073 грн (дев`ять тисяч сімдесят три) 50 копійок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 910/4567/22 повернути до господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 13.03.2023 (у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці з 02.03.2023 по 10.03.2023).

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                С.І. Буравльов