У Х В А Л А        
13 березня 2023 року
м. Київ
справа № 643/1342/17
провадження № 61-957ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Фонду Державного майна України, державного підприємства «Будівельник» про зобов?язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Фонду Державного майна України, державного підприємства «Будівельник» (далі - 
ДП «Будівельник»), у якому просив суд зобов`язати Фонд державного майна України звільнити його, ОСОБА_1 з роботи з посади голови ліквідаційної комісії ДП «Будівельник» з одночасним виключенням зі складу ліквідаційної комісії ДП «Будівельник» шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі частини першої статті 38 КЗпП України з 04 січня 2017 року; припинити трудові правовідносини між ОСОБА_1 та ДП «Будівельник» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України; застосувати інший ефективний, не заборонений законом спосіб захисту права позивача, який передбачав припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 та 
ДП «Будівельник», виключення позивача зі складу ліквідаційної комісії та Голови ліквідаційної комісії ДП «Будівельник», а також виключення запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про позначення ОСОБА_1 як керівника 
ДП «Будівельник» і особи, уповноваженої представляти цю юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи (ДП «Будівельник») без довіреності; встановити в порядку виконання судового рішення, що рішення суду є підставою для внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо виключення запису про ОСОБА_1 як керівника і особи, уповноваженої представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року позов задоволено; зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звільнити ОСОБА_1 з посади голови ліквідаційної комісії з одночасним виключенням зі складу ліквідаційної комісії ДП «Будівельник» шляхом видання наказу про звільнення з роботи на підставі частини першої статті 38 КЗпП України з 04 січня 2017 року; стягнено зМіністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 960,00 грн.
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у позові; стягнено з 
ОСОБА_1 на користь Міністерства економічного розвитку і торгівлі 
України 1 440,20 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 
2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
До Верховного Суду подано касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.
Заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що постанову Полтавського апеляційного суду 
від 12 грудня 2022 рокуотримано ним 23 лютого 2023 року, на підтвердження викладених обставин до касаційної скарги додано копію конверта Полтавського апеляційного суду.
Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи те, що наведені підстави пропущення строку на касаційне оскарження є поважними, процесуальний строк підлягає поновленню.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі 
№ 668/15258/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, 
від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18, від 25 листопада 2019 року у справі № 201/1384/16-ц, постанові Верховного суду України від 06 квітня 
2016 року у справі № 6-409цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункти 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Разом з цим, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, оскільки справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Московського районного суду м. Харкова цивільну справу 
№ 643/1342/17 за позовом  ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Фонду Державного майна України, державного підприємства «Будівельник» про зобов?язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, 
який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                    В. М. Коротун
А. Ю. Зайцев
М. Є. Червинська