ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/7669/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року (суддя Єфанова О.В.) в адміністративній справі  
за позовом  ОСОБА_1     
до Військової частини НОМЕР_1     
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, – 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 20.02.2016 по 28.02.2018;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 20.02.2016 по 28.02.2018 та середній заробіток за весь час затримки виплат належних сум по день фактичного розрахунку;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 при проведенні розрахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за час проходження ним військової служби, у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 20.02.2016 по 28.02.2018, врахувати базовий місяць з моменту останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців у січні 2008 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 20.02.2016 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у повному обсязі за період з 20.02.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року. В решті позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з   20.02.2016 по 13.05.2020  проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.05.2020 № 103 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу частини та вибув до нового місця проходження служби до м. Дніпро.
При виключенні ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та зняття зі всіх видів забезпечення Військовою частиною НОМЕР_1 не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з лютого 2016 року по лютий 2018 року, що підтверджується копією довідки про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , який проходив службу у Військової частини НОМЕР_1 в період з 20.02.2016 по 13.05.2020 № 202/89 від 03.05.2022.
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив провести розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 08.01.2016 по 01.03.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року, а з 01.03.2018 з встановленням базового місяця березень 2018 року.
Листом за № 202/88 від 03.05.2022 Військова частина НОМЕР_1 відмовила у виплаті індексації грошового забезпечення за період з 2016 року по березень 2018 року, оскільки у бюджеті не було закладено асигнувань на індексацію грошового забезпечення.
Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.    
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 6 цього Закону встановлені державні гарантії підвищення грошових доходів населення у зв`язку із зростанням цін.
Так, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, встановлені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.
Відповідно до п. 1-1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. 
Згідно з п. 2 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.  
Пояснення апелянта щодо невиплати індексації грошового забезпечення позивачу колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки нарахування та проведення відповідних виплат є гарантією забезпечення належного розміру заробітної плати, взятою на себе державою.
Матеріалами справи підтверджено, відповідачем не заперечується, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не проводилася, що свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності протиправних дій Військової частини НОМЕР_1 .  
Апелянт зазначає, що повноваження щодо визначення місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є дискреційними, проте суд апеляційної інстанції зазначає, що зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.02.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, не є втручанням у дискреційні повноваження, адже відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 № 202/89 від 03.05.2022 базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення за вказаний період є січень 2008 року.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.
В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :
          
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року в адміністративній справі № 160/7669/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 02 січня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
                              Повна постанова складена 02 січня 2023 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова