ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 лютого 2023 року 	м.Суми	

Справа №591/5595/21 
Номер провадження 22-ц/816/54/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 

сторони: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішенняЗарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2022 року, в складі судді  Ніколаєнко О.О., повне судове рішення складено 28 вересня 2022 року, - 

встановив:

У  серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі – ТОВ «Алекскредит») звернулось до суду з  позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги мотивувало тим, що 05.10.2019 року між ТОВ «Алекскредит»  та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 2771409. 
Відповідно до п.1.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua. 
Сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.
На підставі укладеного договору, кредитодавець 05.10.2019  року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 7000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним до 04.11.2019 року, включно.
Пунктом 1.6 Договору визначено ставки нарахування процентів: базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,36%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту - 3%.
У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.07.2021 року становить 15 178,01 грн, з яких: 7000,00 грн  заборгованість за сумою кредиту, 3570,00 грн - по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7%, 3362,86 грн - по простроченим процентам за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3,00%, нарахована у порядку ст. 625 ЦК України, 824,60 грн - інфляційні втрати за сумою кредиту нараховані у порядку ст. 625 ЦК України, 420,55 грн  - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.
Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 15 178,01 грн та судові витрати.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2022 року позовТОВ «Алекскредит» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за договором про надання кредиту №2771409 від 05.10.2019, яка станом на 30.07.2021 становить 15 178,01 грн, у тому числі 7000 грн- за сумою кредиту, 3570,00 грн - по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7%, 3362,86 грн - по простроченим процентам за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3,00%, 824,60 грн - інфляційні втрати за сумою кредиту нараховані у порядку ст. 625 ЦК України, 420,55 грн - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» судовий збір в розмірі 2270,00 грн, сплачений при зверненні до суду.
Ухвалюючи рішення  про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з  того, щопозивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором,  надавши кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, ОСОБА_3 не виконав взятих на себе зобов`язань за договором перед позивачем, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача у судовому порядку з урахуванням наслідків передбачених ст. 625 ЦК України.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням  представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та  процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами кредитний договір не укладався, і відповідач не отримував кредит.
Також вказує, що судом помилково не було застосовано у спірних правовідносинах загальну позовну давність.
Зазначає, що відповідач перебуває на військовій службі з 20.01.2019 року по теперішній час, а тому відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не нараховуються штрафні санкції та пеня за невиконання зобов`язань перед банками військовослужбовцями з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним – з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Крім того, НБУ надано пропозиції до проекту Закону України «Про винесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» для здійснення реструктуризації кредитних зобов`язань та добровільного повного або часткового прощення боргу позичальникам, які є військовозобов`язаними та яких призвано на військову службу до Збройних Сил України, а тому вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Від ТОВ «Алекскредит» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ТОВ «Алекскредит» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування (а.с. 34-35).
Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 05.10.2019 року ТОВ «Алекскредит» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Укладається в електронній формі на сайті кредитодавця із застосуванням норм Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування оферти, яка містить усі істотні умови договору. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором та комбінацією логіну та пароля особистого кабінету позичальника (п. 7.10)
ОСОБА_1 підтвердив, що згодний з умовами оферти, підписуючи згоду одноразовим ідентифікатором (а.с.12-14).
У вказаній пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua/umovi (п. 1.1).
Підписуючи за допомогою одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту від відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування (а.с.10-11)
05.10.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1   укладено кредитний договір в електронній формі №2771409, відповідно до умов якого кредитодавецьнадав позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 7000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 04.11.2019 року (включно) (а.с.6-9).  
Пунктом 1.6. договору визначено ставки нарахування процентів, відповідно до якого базова процентна ставка за один день користування кредитом – 1,7%; акційна ставка або ставка за Програмою лояльності за один день користування кредитом – 1,45%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) – 3,00%.
Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим Договором - https://alexcredit.ua/umovi, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п.7.2).
Сторони підтверджують, що даний електронний договір, всі додатки до нього, додаткові угоди, Правила мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені у письмовій формі (п.7.3).
Сторони погоджуються, що у випадку порушення позичальником узгодженого строку повернення кредиту, його зобов`язання за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитними коштами, при цьому кредитодавець має право нараховувати, а позичальник повинен сплачувати до повного погашення заборгованості основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, неустойку, які розраховуються відповідно до розділу 1 цього договору(п. 7.7).
Сторони погодили, що договір укладається в електронній формі на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua згідно зі ст.207, ст.639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п.2.25 https://alexcredit.ua/umovi містить усі істотні умови Договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо наявності кредитного посередника, прізвища, ім`я, по-батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, загального розміру кредиту, узгодженого строку повернення кредиту. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та комбінацією логіну та пароля особистого кабінету позичальника (п.7.10).
Підписання кредитодавцем договору відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання (п.7.11).
Кредитний договір укладений між сторонами містить  факсимільне відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця; у реквізитах споживача зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS2771409, місце проживання позичальника, його РНОКПП НОМЕР_1 та телефон, а також електронна пошта.
На підтвердження укладення електронного кредитного договору ТОВ «Алекскредит» було надано суду «Log File» з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі (а.с.15).
Позивачем надано суду Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», затверджені протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» № 11/06-19 від 11 червня 2019 року (а.с.17-25).
Відповідно до довідки ТОВ ФК «Вей фор пей» від 06.07.2021 рокуТОВ «Алекскредит» було здійснено 05.10.2019 року успішний переказ коштів на суму 7 000 грн маска картки НОМЕР_2 (а.с. 16).
Згідно з довідкою АТ «Державний ощадний банк України» від 07.09.2022 року 05 жовтня 2019 року було зараховано 7 000 грн. на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , яка емітована банком на ім?я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 183-184).
З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідачем 09.11.2019 року було сплачено 137,14 грн., які були зараховані в рахунок сплати заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом (а.с. 27-32).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 30.07.2021  року становить 15 178,01 грн, з яких 7000 грн – заборгованість за кредитом, 3570,00 грн - за процентами за користування кредитом за базовою процентною ставкою за один день користування кредитом 1,7%, 3362,86 грн - за простроченими процентами за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3,00%, 824,60 грн - інфляційні втрати за сумою кредиту нараховані у порядку ст. 625 ЦК України, 420,55 грн - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Указаний висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожний правочин укладений в електронній формі вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У пропозиції укласти кредитний договір зазначено, що позичальник ознайомився та погодився з кредитним договором, умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://alexcredit.ua/umovi).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Отже, підписуючи пропозицію укласти договір (оферта) № 2771409 позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір про надання кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджує укладання між сторонами правочину.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).
У справі, яка переглядається, судом першої інстанції правильно встановлено, що кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Алекскредит» та відповідачем не був би укладений. Таким чином, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідача у цій частині.
При цьому, відповідач не був позбавлений можливості згідно з пунктом 2.2.3 договору протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору на умовах визначених у розділі 10 https:/alexcredit/ua/umovi/.
Також колегія суддів звертає увагу, що договір та його умови в судовому порядку не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін
Матеріали справи не містять доказів тавідповідачемне доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на спростування наданого товариством розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2771409 від 05.10.2019 року.
За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та процентамиз урахуванням наслідків передбачених ст. 625 ЦК України.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо поширення на відповідача Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при стягненні заборгованості за кредитним договором, з огляду на таке.
На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи.
Відповідно до п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в ред. на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Крім того, в п. 3 Прикінцевих положень Закону України № 1275-VII від 20 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» міститься вказівка, що вказана норма поширюється на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував  на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 20 грудня 2019 року (а.с. 107).
З вищенаведеного вбачається, що під час строку дії кредитного договору, відповідно і на час, коли у відповідача виник обов`язок з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, ОСОБА_1 не проходив військову службу, відповідно в цей період пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  на нього не поширювалися.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2022 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	С. С. Ткачук	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   О. І. Собина