ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року	Львів	Справа № 380/26122/21 пров. № А/857/16521/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
за участю секретаря судових засідань –                     Гранат В.В.,  
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Чаплик І.Д. місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту судового рішення – 21.10.2022) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашниця торг» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії, –

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пашниця торг», 31.12.2021 звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 27354/13-01-07-01, № 27356/13-01-07-01 від 08.12.2021, прийняті на підставі акту перевірки від 16.11.2021 № 21635/13-01-07-02/43842614 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашниця Торг» (ЄДРПОУ 43842614) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету»;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «Пашниця Торг» (ЄДРПОУ 43842614) за серпень 2021 року.
Обґрунтовує позов тим, що факти встановлені податковим органом за результатами документальних позапланових виїзних перевірок, зафіксовані в акті перевірки від 16.11.2021, не відповідають фактичним обставинам справи. Господарські операції між позивачем та його контрагентами були реальними та підтверджуються первинними документами, долученими до матеріалів справи, які відповідають вимогам чинного законодавства. Позивач вважає, що має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у зв`язку із здійсненням господарських операцій по купівлі зернових у своїх контрагентів на території України та продажу їх відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, а висновки податкового органу про невірне формування від`ємного значення з податку на додану вартість, зокрема його завищення, є хибними. Тому відповідачем неправомірно встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за серпень 2021 року та відсутність права на врахування його суми при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку. Також, позивач, для відновлення своїх порушених прав, вважає доцільним зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого позивачем за серпень 2021 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року позов задоволено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що в питанні оцінки обставин здійснення спірних господарських операцій, судом першої інстанції інстанцій не враховано доводів податкового органу, а також доказів на їх підтвердження, які засвідчують невідповідність досліджуваних господарських операцій їх дійсному економічному змісту та виключну спрямованість останніх на отримання податкової вигоди.
Представник  відповідача Кухар Н.М. у судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник позивача Пащинська А.О. у судовому засіданні просила залишити апеляційну скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Пашниця Торг» зареєстроване, як юридична особа 28.09.2020, ідентифікаційний код юридичної особи 43842614, основний вид діяльності за КВЕД: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.
Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що складено акт перевірки від 16.11.2021 № 21635/13-01-07-02/43842614 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашниця Торг» (ЄДРПОУ 43842614) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету».
У вказаному акті зафіксовано, що наведена у цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в рамках організації і проведення даної перевірки, у тому числі представлена платником податків, та результати її опрацювання є відповідно до п.п. 19.1.46 п. 19.1 ст. 19, п. 74.3 ст. 74 і п.п. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України підставою для зазначених нижче висновків.
Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року у Декларації з податку на додану вартість від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків:
- п. 200.1, п. 200.4, ст 200, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 15 619 993 грн;
-п. 200.1, п. 200.4, ст. 200, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 17 376 747 грн.
На підставі акта перевірки 16.11.2021 № 21635/13-01-07-02/43842614 у зв`язку з виявленими порушеннями контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
- № 27354/13-01-07-01 від 08.12.2021, яким встановлено порушення п. 200.1, п. 200.4, ст. 200, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2021 року у сумі 17 376 747 грн.
- № 27356/13-01-07-01 від 08.12.2021, яким встановлено порушення п. 200.1, п. 200.4, ст. 200, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 123 ст. 123 Податкового кодексу України відповідно до якого завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 15  619 993 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 3 904 998 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки перевірки, які ґрунтуються лише на даних податкової інформації по спірним контрагентам, без проведення зустрічних звірок із реальним дослідженням первинної документації контрагентів, є безпідставними.
Крім цього, дійшов висновку, що з метою відновлення прав позивача в повному обсязі, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, позивачем за серпень 2021 року у відповідних розмірах підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до абз. 1, 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та / або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування (податок на прибуток підприємств) є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування (ПДВ) є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу / орендарю.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів / послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Згідно із абзацами 1 та 2 пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів / послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними в абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пункт 201.1 статті 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пунктів 200.2. та 200.4 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За вимогами п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу (пункт 200.10 ст. 200 ПК України).
Відповідно до п. 200.12 ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (п.п. «ґ»).
У цьому випадку інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені п. 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Згідно із п. 200.13 ст. 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (далі - Порядок № 26) встановлено, що орган ДФС здійснює формування реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, шляхом внесення даних щодо, зокрема найменування платника податку на додану вартість та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу тощо.
Згідно із пунктом 3 Порядку № 26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.
Відповідно до п. 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру певні дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; - дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; - дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; - дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.
Порядок повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (п. 6 Порядку № 26).
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Системний аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Разом з тим, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 380/9662/21.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковий кредит з ПДВ позивач сформував протягом перевіреного періоду, зокрема за господарськими операціями з ТОВ «Табако Райсінг», ТОВ «Зеленівка», ТОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка», ТОВ «Торговельна компанія «Альфа-Агро». Наявність такого податкового кредиту в свою чергу вплинула на задеклароване позивачем від`ємне значення.
Однак, контролюючий орган покликається на нереальності господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними з огляду на таке.
Щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Табако Райсінг», то судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до укладених договорів поставки продукції № ВПЯ 28/10/20-ПТ від 28 жовтня 2020 року та № ВПП 28/10/20-ПТ від 28 жовтня 2020 року (т. 1 а. с. 121-131, т. 12 а. с. 55-58) ТОВ «Табакко Райсінг» (Постачальник) поставляє (продає) у власність Покупцеві, а ТОВ «Пашниця торг» (Покупець) приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними в Додатку до цього договору (надалі - Товар та/або Продукція). Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки Товару» місце прийому - передачі, строки оплати Товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у Додатках на окремі партії Товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину. Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки товару, місце прийому-передачі, строки оплату товару узгоджується сторонами шляхом вказування їх у Додатках на окремі партії товару, які поставляються згідно цього договору та становлять його невід`ємну частину.
Відповідно до п. 3.4 вказаного Договору поставки факт здійснення поставки засвідчується Видатковими накладними на партію товару, що підписуються Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.
До Договору були підписані додатки (т. 1 а. с. 132-146, 156-159, т. 12 а. с. 59-60), якими і були узгоджені, кількість, якісні характеристики, вартість товару. 
Додатками до договорів передбачено, що товар має бути нормальної товарної якості, в здоровому стані, без самозігрівання та теплового  пошкодження при сушінні, мати нормальний запах та колір, притаманний здоровому зерну, без сторонніх запахів (затхлого пліснявого, солодового, кислого або солодкого). Товар має бути вільним від карантинних та санітарних об`єктів, отруйних або шкідливих речовин, пестицидів та залишків фуміганту. Зараження  живими комахами не допускається.
Постачальник постачає товар партіями на умовах СРТ та/або DAР та/або DAT – м. Миколаїв ТОВ МСП «Ніка Трейд» та/або ДП Миколаївський морський порт, та/або ТОВ «Компанія Євровнєшторг» та/або ТОВ «ЄВТ Грейн» (базис поставки відповідно до Інкотермс 2010).
Датою поставки товару вважається дата прийняття Товару в пункті призначення та підписання  Сторонами Акту  прийому-передачі Товару (партії Товару).
На виконання договору поставки продукції від 28.10.2020  № ВПП 28/10/20-ПТ та від 28.10.2020 № ВПЯ 28/10/20-ПТ та додатків до цих договорів ТзОВ «Табакко Райсінг» (43167840) за період травень 2021 – липень 2021 року виписано податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН.
Розділом 2 вище зазначених Договорів поставки продукції, сторонами було узгоджено, що оплата вартості поставленої продукції проводиться Покупцем самостійно, безготівково в національній валюті України шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Сторони можуть в будь-який момент дії цього Договору узгодити іншу форму проведення розрахунків, що оформляється Додатковою угодою до Договору. Оплата вартості товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару визначається умовами відповідних Додатків, при цьому строк оплати починає свій відлік від дати поставки товару, якщо інше не передбачено Додатком до цього Договору. У випадку порушення постачальником строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних, покупець має право без застосування до нього санкцій, інших грошових стягнень чи вимог відшкодування збитків, в односторонньому порядку відтермінувати здійснення розрахунків за фактично поставлений (переданий у власність) покупцю товар на відповідний строк прострочення виконання зазначених зобов`язань постачальника щодо такого товару. Загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до Додатків до цього Договору.
Підтвердженням належного проведення розрахунків між сторонами: ТОВ «Пашниця торг» та ТОВ «Табакко Райсінг» є платіжні доручення, з яких вбачається які суми коштів за отриманий товар (зернові культури) відповідно до умов вище описаних Договорів поставки продукції були перераховані покупцем ТОВ «Пашниця торг» на рахунок постачальника ТОВ «Табакко райсінг»: № 1 від 03.03.2021 та № 2 від 09.03.2021 (т. 2, а. с. 1-2).
Строк поставки Товару визначається в кожному Додатку окремо, про що вказувалося вище. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент підписання обома Сторонами видаткової накладної на Товар (т. 1 а. с. 147-155, 160-249).
Факт транспортування продукції засвідчується товарно-транспортними накладними (т. 5, а. с. 1-119).
Щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Зеленівка», то судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Між ТОВ «Пашниця торг» (Покупець) та ТОВ «Зеленівка» (Постачальник) було укладено договори поставки продукції № ВПП 30/03/21-ЗП від 30 березня 2021 року та № ВПК 30/03/21-ЗП від 30 березня 2021 року (т. 2 а. с. 3-27, т. 7, а. с. 234-250, т. 8, а. с.1-10).
За умовами вказаних договорів Постачальник поставляє (продає) у власність Покупцеві, а Покупець приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними в Додатку до цього договору (надалі - Товар та/або Продукція). Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки Товару» місце прийому - передачі, строки оплати Товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у Додатках на окремі партії Товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину.
Приписами розділу 2 Договорів поставки продукції сторонами було узгоджено, що оплата вартості поставленої продукції проводиться Покупцем самостійно, безготівковою в національній валюті України шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Сторони можуть в будь-який момент дії цього Договору узгодити іншу форму проведення розрахунків, що оформляється Додатковою угодою до Договору. Оплата вартості товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару визначається умовами відповідних Додатків, при цьому строк оплати починає свій відлік від дати поставки товару, якщо інше не передбачено Додатком до цього Договору. У випадку порушення постачальником строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних, покупець має право без застосування до нього санкцій, інших грошових стягнень чи вимог відшкодування збитків, в односторонньому порядку відтермінувати здійснення розрахунків за фактично поставлений (переданий у власність) покупцю товар на відповідний строк прострочення виконання зазначених зобов`язань постачальника щодо такого товару. Загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до Додатків до цього Договору.
Підтвердженням належного проведення розрахунків між сторонами: ТОВ «Пашниця торг» та ТОВ «Зеленівка» є платіжні доручення, з яких вбачається, які суми коштів за отриманий товар (зернові культури) відповідно до умов вище описаних Договорів поставки продукції були перераховані покупцем ТОВ «Пашниця торг» на рахунок постачальника ТОВ «Зеленівка»:  № 4 від 01.04.2021; № 7 від 01.04.2021; № 44 від 21.05.2021; № 45 від 21.05.2021; № 28 від 28.05.2021; № 29 від 28.05.2021; № 47 від 02.06.2021; № 34 від 18.06.2021; № 62 від 28.07.2021; № 63 від 28.07.2021 (т. 2 а. с. 145-154, т. 10 а. с. 35-40, 43-46).
Строк поставки Товару визначається в кожному Додатку окремо. Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент підписання обома Сторонами видаткової накладної на Товар. Видаткові накладні підписані правомочними особами та скріплені належним чином печатками Сторін (т. 2 а. с. 28-144, т. 9 а. с. 172-250, т. 10 а. с. 1-34). 
ТОВ «Зеленівка» на адресу ТзОВ «Пашниця Торг» виписано (оформлено) податкові накладні на поставку товарів (т. 8 а. с. 11-250, т. 9 а. с. 1-171). Усі накладні зареєстровано у ЄРПН.
Факт транспортування продукції засвідчується товарно-транспортними накладними (т.10, а. с. 47-250, т. 11 а. с. 1-105).
Щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка», то судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Між ТзОВ «Пашниця Торг» («Покупець») та ТзОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка» (ЄДРПОУ-42240751) («Постачальник») укладено договір поставки продукції за № ВПЯ 01/06/21-ПТА від 01 червня 2021 року (т. 2 а. с. 155-167, т. 5, а. с. 142-145), відповідно до якого Постачальник поставляє (продає) у власність Покупцеві, а Покупець приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними в Додатку до цього договору (надалі - Товар та/або Продукція). Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки Товару» місце прийому - передачі, строки оплати Товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у Додатках на окремі партії Товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину.
Приписами розділу 2 Договорів поставки продукції сторонами було узгоджено, що оплата вартості поставленої продукції проводиться Покупцем самостійно, безготівковою в національній валюті України шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Сторони можуть в будь-який момент дії цього Договору узгодити іншу форму проведення розрахунків, що оформляється Додатковою угодою до Договору. Оплата вартості товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару визначається умовами відповідних Додатків, при цьому строк оплати починає свій відлік від дати поставки товару, якщо інше не передбачено Додатком до цього Договору. У випадку порушення постачальником строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних, покупець має право без застосування до нього санкцій, інших грошових стягнень чи вимог відшкодування збитків, в односторонньому порядку відтермінувати здійснення розрахунків за фактично поставлений (переданий у власність) покупцю товар на відповідний строк прострочення виконання зазначених зобов`язань постачальника щодо такого товару. Загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до Додатків до цього Договору.
Згідно додатку до Договору передбачено, що товар має бути нормальної товарної якості, в здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження при сушінні, мати нормальний запах та колір, притаманний здоровому зерну, без сторонніх запахів (затхлого пліснявого, солодового, кислого або солодкого). Товар має бути вільним від карантинних та санітарних об`єктів, отруйних або шкідливих речовин, пестицидів та залишків фуміганту. Зараження  живими комахами не допускається.
Якісні показники: - Сміттєва домішка не більше 2%; - Вологість не більше 14%; - Биті зерна не більше 5%; - Пошкоджені зерна не більше 5%.  Інші показники - відповідно до ДСТУ 4525:2006, дійсного на момент здійснення аналізу. Методи аналізу якості - відповідно до ДСТУ 4525:2006 дійсного на момент аналізу. Товар має відповідати вимогам медикобіологічних, фіто-санітарних та ветеринарних норм якості.
Пунктом 4 цього додатку до Договору передбачено, що Постачальник постачає Товар партіями на умовах СРТ – ТОВ МСП «Ніка-Тера»  та/або ТОВ «ЄВТ» та/або ТОВ «Компанія «Євровнешторг» та/або ТОВ «Тіс –Зерно» та/або ТОВ «ТІС Міндобрива» (базис поставки відповідно до Інкотермс 2010). У випадку розбіжностей умов цього Договору з правилами «Інкотермс-2010» пріоритет мають умови Договору. Спосіб перевезення - насипом.
Пунктом 5 даного додатку до Договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата прийняття Товару в пункті призначення та підписання Сторонами Акту прийому-передачі Товару (партії Товару).
ТзОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка» в липні 2021 року на адресу ТзОВ «Пашниця Торг» виписано (оформлено) податкові накладні на поставку товарів (т. 5, а. с. 146-204) Усі накладні зареєстровано у ЄРПН.
Факт поставки товару засвідчується видатковими накладними, належним чином  підписаними та скріпленими печатками Сторін (т. 2 а. с. 163-182, т. 5, а. с. 227-250, т. 6, а. с. 1-250, т. 7 а. с. 1-233).
Підтвердженням оплати за Товар між Сторонами є платіжні доручення: № 66 від 17.08.2021; № 67 від 17.08.2021 (т. 2 а. с. 183-184, т. 5, а. с. 225-226).
Щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Торговельна компанія «Альфа-Агро», то судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Між ТзОВ «Пашниця Торг» («Покупець») та ТОВ «Торговельна компанія «Альфа-Агро» (43535402) як «Постачальник» було укладено договір поставки продукції № ВПП 01/06/21-ПТA від 01 червня 2021 року (т. 2 а.с. 185-192, т. 5, а. с. 120-123), відповідно до якого Постачальник поставляє (продає) у власність Покупцеві, а Покупець приймає (придбає) та оплачує на умовах і протягом дії цього Договору продукцію, з якісними показниками, вказаними в Додатку до цього договору (надалі - Товар та/або Продукція). Асортимент, номенклатура, кількість, якість, ціна, умови та строки поставки Товару» місце прийому - передачі, строки оплати Товару узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у Додатках на окремі партії Товару, які поставляються згідно цього Договору та становлять його невід`ємну частину.
Приписами розділу 2 Договорів поставки продукції сторонами було узгоджено, що оплата вартості поставленої продукції проводиться Покупцем самостійно, безготівковою в національній валюті України шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Сторони можуть в будь-який момент дії цього Договору узгодити іншу форму проведення розрахунків, що оформляється Додатковою угодою до Договору. Оплата вартості товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару визначається умовами відповідних Додатків, при цьому строк оплати починає свій відлік від дати поставки товару, якщо інше не передбачено Додатком до цього Договору. У випадку порушення постачальником строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до податкових накладних, покупець має право без застосування до нього санкцій, інших грошових стягнень чи вимог відшкодування збитків, в односторонньому порядку відтермінувати здійснення розрахунків за фактично поставлений (переданий у власність) покупцю товар на відповідний строк прострочення виконання зазначених зобов`язань постачальника щодо такого товару. Загальна сума цього Договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару протягом дії цього Договору та узгодженої на нього ціни відповідно до Додатків до цього Договору.
Постачальник здійснює поставку Товару окремими  партіями в строки, вказані в Додатках до Договору.
Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту поставки Товару або його  частини останньому. З моменту переходу права власності на Товар всі ризики її загибелі, втрати, пошкодження, хімічного впливу тощо переходять від Постачальника до Покупця. Факт здійснення поставки засвідчується видатковими накладними (т. 2 а. с. 193-194) на партію товару, що  підписуються Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.
«Торговельна компанія «Альфа-Агро» в липні 2021 року на адресу ТзОВ «Пашниця Торг» виписано (оформлено)  податкові накладні на поставку товарів (т. 5, а. с. 124-125), зареєстровано у ЄРПН.
Факт транспортування продукції засвідчується товарно-транспортними накладними (т. 5, а. с. 126-141).
Проаналізувавши вказані документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем надано необхідні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, та підтверджують правильність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ протягом перевіреного періоду, зокрема за господарськими операціями з ТОВ «Табако Райсінг», ТОВ «Зеленівка», ТОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка», ТОВ «Торговельна компанія «Альфа-Агро».
Щодо покликання  в апеляційній скарзі, що позивачем у представлених до перевірки видаткових накладних не вказано номери, серії та дати довіреностей, згідно з якими отримувалися зернові культури представниками ТОВ «Пашниця Торг», то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними з огляду на таке.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що всі первинні документи від імені позивача підписувались його директором – Гаринець В.Ф., який є особою яка діє без довіреності.
Отже, оскільки підписання видаткових накладних директором позивача, посада якого відноситься до переліку осіб, що діють без довіреності, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, відсутність у видаткових накладних перелічених відомостей не позбавляє зазначені видаткові накладні статусу первинних документів.
Надаючи оцінку доводам контролюючого органу щодо перевезення зернових культур та відсутності у позивача та/або контрагентів приміщень для зберігання зерна, в тому числі на умовах оренди та відсутності придбаних послуг зі зберігання зернових культур, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, згідно пункту 1.2 Договорів поставки, у ціну товару включено всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, в тому числі податок на додану вартість, а також вартість транспортування продукції до місця її передачі.
Таким чином, умови згаданих Договорів поставки, укладених між позивачем та ТОВ «Табако Райсінг», ТОВ «Зеленівка», ТОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка», ТОВ «Торговельна компанія «Альфа-Агро» передбачають, що відповідальним за транспортування, складування товару та інші витрати є обумовлені контрагенти, а не позивач.
Відтак позивач, згідно з умовами господарських договорів, не несе відповідальність за складування товару, рівно ж як і не зобов`язаний позивач контролювати договірні відносини своїх контрагентів щодо оренди складів та транспортування придбаного товару.
Щодо покликання відповідача в апеляційній скарзі, що позивачем по взаємовідносинах з ТОВ «Сільськогосподарська Компанія «Арніка» та ТОВ «Торговельна компанія «Альфа-Агро», не представлено до перевірки товарно-транспортних накладних, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363).
Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів, оформлення її з неточностями не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, тим більше, коли перевізником, вантажовідправником та замовником у договірних відносинах був контрагент позивача, відтак саме на нього, а не на позивача, покладено функції оформленням товарно-транспортної накладної.
Згідно з позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі № 803/1684/17, від 21.01.2021 року у справі № 813/2204/17, від 24.05.2019 року у справі № 826/7423/16 транспортні документи не є обов`язковими для оподаткування операцій за договорами купівлі продажу.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, з приводу порушення позивачем податкового законодавства, які ґрунтуються на тому, що до перевірки не було надано паспортів якості, сертифікатів походження придбаної продукції, зазначаючи, що їх відсутність є підставою для висновків про відсутність господарської операції. 
Оскільки, сертифікат відповідності (якості) на товар не є документом бухгалтерського чи податкового обліку, а є лише документом, що посвідчує якість товару, а не факт проведення господарської операції. Тому відсутність такого сертифікату сама по собі не може свідчити про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі № 826/9061/17 та від 12.03.2021 у справі №200/6316/19-а.
Щодо доводів апелянта, які стосуються трудових ресурсів контрагентів позивача, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки вказані відповідачем доводи щодо відсутності в зазначених контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності, не виключають можливість виконання господарської операції, не спростовують обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів) в тому числі не платникам ПДВ. Разом із цим відповідач не обґрунтував, який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.
Щодо покликання апелянта про урахування, при вирішенні цієї справи, висновків які викладені у постанові Залізничного районного суду міста Львова від 28.03.2022 року у справі № 462/192/22, згідно якої, ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Пашниця Торг», завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 15619993 гривень, при декларуванні за серпень 2021 року, чим порушила п. 200,1, 200.4 ст. 200, п. 198.2, п. 198.3, п. 198,6 Податкового кодексу України та визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, то суд апеляційної інстанції такі покликання вважає безпідставними.
Оскільки, у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини директора ТОВ «Пашниця Торг» у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у свою чергу, суд апеляційної інстанції надає правову оцінку правомірності винесення податкових повідомлень-рішень № 27354/13-01-07-01, № 27356/13-01-07-01 від 08.12.2021, прийняті на підставі акту перевірки від 16.11.2021 № 21635/13-01-07-02/43842614 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашниця Торг» з питань декларуванні за серпень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету».
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів відсутності у позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у періодах, що перевірялися, що у свою чергу, свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ Пашниця Торг за серпень 2021 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відповідно до абзацу другого п. 200.15 ст. 200 ПК України та Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26, має наслідком зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача, задля забезпечення доступу органу, що здійснює казначейське обслуговування для подальшого виконання.
Стосовно посилань відповідача в апеляційній скарзі на передчасність задоволення цих позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначає, що критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав позивача в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Аналогічна правова позиція щодо способу захисту порушених прав у подібних спірних правовідносинах викладено Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 380/14264/21.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 380/26122/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 17.03.2023.