Справа № 461/569/23                                Головуючий у 1 інстанції: Кротов О.Б. 
Провадження № 33/811/280/23                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зозулі Андрія Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Зозулі Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Галицького районного суд м. Львова від 9 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 , 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 17 січня 2023 року, о 16.10 год., у м. Львові на вул. І.Франка, 78, керував автомобілем марки «MERCEDES ML 350», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, підвищена жвавість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» категорично відмовився відповідно до висновку №000121 від 17 січня 2023 року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Зозуля А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 інкриміноване йому правопорушення не вчиняв. 
Повідомляє, що ОСОБА_1 перебуваючи в медичному закладі виконав вимоги лікаря щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в частині клінічних даних, однак у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби не зміг здати сечу для лабораторного дослідження. Дані обставини лікарем, безпідставно розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, однак такий висновок лікаря не відноситься до його компетенції та не відповідає приписам інструкції №1452/735.
Наголошує, що в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 відмовлявся здати інше біологічне середовище (кров, слину чи інше).
Звертає увагу, що 17 січня 2023 року, о 21 год. 30 хв., водія було повторно зупинено працівниками поліції та направлено для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, результат якого показав, що водій не перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я виконав всі вимоги лікаря в частині клінічних даних, однак у зв`язку із фізіологічною потребою не зміг здати сечу та неодноразово просив взяти для лабораторного дослідження інше біологічне середовище.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 12, 13 розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 , перебуваючи в медичному закладі, виконав вимоги лікаря щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в частині клінічних даних, намагався здати зразок біологічного середовища (сечу), проте не зміг це зробити, у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби, просив взяти в нього інше біологічне середовище для аналізу.
Наркотичне сп`яніння з вираженими симптомами – вегетативно-судинною реакцією, руховими та психічними розладами – триває всього кілька годин. Але після зникнення симптомів в організмі ще довго зберігаються сліди наркотику. Їх можна виявити в ході експертизи, проведення ряду аналізів.
Аналіз сечі - найбільш поширений тест на наявність наркотиків. Наркотичні речовини можуть бути виявлені в сечі впродовж 30 днів.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , цього ж дня , 17 січня 2023 року, не було відсторонено від керування транспортним засобом та повторно зупинено працівниками поліції, направлено на огляд із метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у КНП «НЛ ім. Ю.Липи» НМР, де у водія не було виявлено наркотичного сп`яніння (діагноз лікаря – тверезий, не знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 січня 2023 року о 22 год. 15 хв. (а.с 16)).
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, жодних дій, щодо ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не вчиняв, пройшов клінічне обстеження, зазначав, що не може здати сечу, у зв`язку із відсутністю фізіологічної потреби, просив відібрати інший зразок біологічного середовища ( в цьому йому було відмовлено лікарем).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. 
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова суду першої інстанції, підлягає до скасування, а провадження у справі - закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Зозулі Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 задоволити.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 9 лютого 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Партика І.В.