Ухвала
    
22 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 428/5648/20
провадження № 61-3802ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 лютого 2008 року № 014/0002/82/118175 в розмірі 650 156,47 грн, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу по кредиту - 85 488,33 грн, в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 55 743,39 грн, суми заборгованості за відсотками у валюті договору - 75 538,82 грн, в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 75 191,96 грн, суми пені у валюті договору - 489 129,32 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, шляхом надання ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» права продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі - покупцеві, яка буде визначена шляхом проведення прилюдних електронних торгів за замовленням ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», за ціною, встановленою за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, вирішити питання про судові витрати.
 
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 листопада 2020 року у задоволенні позову ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року апеляційну скаргу ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 листопада 2020 року змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виклавши їх в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін. 
 
16 березня 2023 року ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року. ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ціна позову у справі № 428/5648/20 становить 650 156,47 грн (у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 лютого 2008 року), тому вона є справою з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ТзОВ «ФК «Довіра та гарантія» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         І. О.  Дундар  
 
Н. О. Антоненко
 
М. М. Русинчук