ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/8230/21  Номер провадження 22-ц/814/422/23	Головуючий у 1-й інстанції Поволяєва О.В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача        Триголова В.М.,
суддів:        Дорош А.І., Лобова О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «СК «Мега-Гарант» на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "СК "МЕГА-ГАРАНТ" , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
В С Т А Н О В И В :
01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (далі АТ «СК «Мега-Гарант»), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якому просила суд стягнути на свою користь солідарно з АТ «СК «Мега-Гарант» та ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 40867,28 грн., судові витрати в розмірі 7908,00 грн., які складаються з судового збору 908,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу 5000,00 грн. та витрат на проведення оцінки матеральних збитків 2000,00 грн.
Позов мотивовано тим, що 02.02.2021 року в м. Харкові на перехресті вул. Котельніківська та вул. Клочківська сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Gelly Emgrand 7», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження.
Учасники ДТП, відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про ДТП («європторокол»), без участі уповноважених працівників поліції, оскільки ОСОБА_2 повністю визнала свою вину під час пригоди.
04.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «СК «Мега-Гарант» з заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.
27.05.2021 року АТ «СК «Мега-Гарант» на користь позивача було здійснено страхову виплату частково, в розмірі 10123,42 грн.
Зважаючи на зазначене, позивач вважає, що завдана їй майнова шкода, визначена в проведеній незалежній оцінці підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.
Відповідачі із позовом не погодились та просили залишити його без задоволення.
02.09.2021 року АТ «СК «Мега-Гарант» подано до суду відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позову в частині вимог, пред`явлених до АТ «СК «Мега-Гарант» відмовити .
Рішенням Дзержинського районного суду м.Хакрова від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код ЄДРПОУ 30035289, місцезнаходження: м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування матеріального збитку (без урахування ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), заподіяного у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою - 12102,26 грн. (дванадцять тисяч сто дві гривні двадцять шість копійок).
Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування матеріального збитку (без урахування ПДВ та без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), заподіяного у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою 14897,85 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень вісімдесят п`ять копійок).
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код ЄДРПОУ 30035289, місцезнаходження: м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати: судовий збір в розмірі 268,84 грн. (двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят чотири копійки), витрати на професійну правничу допомогу 1 480,40 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят гривень сорок копійок).
Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати: судовий збір в розмірі 330,98 грн. (триста тридцять гривень дев`яносто вісім копійок), витрати на професійну правничу допомогу 1822,59 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять дві гривні п`ятдесят дев`ять копійок).
В іншій частині позову відмовлено.
Із рішенням непогодилось Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» подавши апеляційну скаргу.
Скарга мотивована тим, що судом при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, також апелянт зазначає, що судом не встановлено всіх обставин справи та не надано належної оцінки доказам наявних у матеріалах справи.
Апелянт вказує , що у тому , що відбулась ДТП винні як позивач так і відповідач, відтак, шкода має відшкодовуватись обома сторонами в залежності від завданих збитків.
Також скаржник наголошує, зо судом не встановлено ступінь вини кожного із учасників ДТП , та зауважує, що при складені «європротоколу» притягнення до адміністративної відповідальності не відбувається , а отже особа вважається невинною поки її винуватість не буде встановлено судом.
Апелянт просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 січня 2022 року в частині задоволених позовних вимог щодо АТ СК «Мега-Гарант».
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги прийшла до слідуючих висновків.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.
02.02.2021 року в м. Харкові на перехресті вул. Котельніківська та вул. Клочківська, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Gelly Emgrand 7», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ..
Учасники ДТП скористались правом, визначеним п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та склали повідомлення про ДТП («європротокол»), у якому зазначена схема ДТП, прізвище водіїв, назви транспортних засобів та їх пошкодження. У вказаному повідомленні («європротоколі») водій транспортного засобу «Gelly Emgrand 7», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 свою вину у вчиненні ДТП визнала. Повідомлення не містить будь-яких даних щодо обопільної вини водіїв.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-200571623.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «Gelly Emgrand 7», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200118091. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 130 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.
04.02.2021 року ОСОБА_1 на ім`я голови АТ «СК «Мега-Гарант» направлено заяву про здійснення страхового відшкодування по ДТП, що сталася 02.02.2021 року за участю транспортного засобу «Gelly Emgrand 7», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та з її вини, та транспортного засобу «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 
06.05.2021 року АТ «СК «Мега-Гарант» здійснено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 10 123,42 грн.
Згідно зі звітом № 67/02/21 про оцінку вартості транспортного засобу «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , складеного на замовлення АТ «СК «Мега-Гарант» (далі звіт № 67/02/21):
- вартість відновлювального ремонту автомобіля 42 173,64 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали;
- вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали 24 296,22 грн.
Згідно зі звітом № 97/02-11 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Tayota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , складеним на замовлення позивача (далі звіт № 97/02-11):
- вартість відновлювального ремонту автомобіля 50 990,70 грн. з урахуванням ПДВ на складові частини та кріпильні матеріали;
- вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ на використані запасні частини 28 859,64 грн.
Зі здійсненого АТ «СК «Мега-Гарант» на користь позивача розміру страхового відшкодування вбачається, що страховиком було сплачено 50 відсотків від вартості матеріального збитку, визначеного на підставі звіту № 67/02/21.
АТ «СК «Мега-Гарант» даний розмір було обґрунтовано тим, що страховиком було встановлено існування суперечностей щодо обставин ДТП, зважаючи на що було проведено додаткове розслідування обставин настання ДТП , за результатами якого встановлено, що в настанні ДТП була вина обох учасників. З огляду на факт обопільної вини учасників ДТП, розрахунок страхового відшкодування здійснювався наступним чином: 10 123,42 грн. (вартість матеріального збитку з ПДВ):2 = 12 148,11 грн.; 12 148,11 грн. 2 024,69 (сума ПДВ)).
Відповідно доп.33.2 ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів,за умови відсутності травмованих(загиблих)людей,а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 року № 3471 при оформленні «європротоколу» страхове відшкодування є додатково лімітованим та такий ліміт складає 50000,00 грн.
Згідно із п. 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб.
В обґрунтування апеляційної скарги АТ «СК«Мега-Гарант» посилається на те, що при підписанні «європротоколу» особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. 
У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.
Отже, дійсно законодавством передбачено звільнення від адміністративної відповідальності у такому випадку, але законодавство не вказує , що у такому разі при відсутності протоколу про адміністративне правопорушення або постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відсутня й вина заподіювача шкоди, відтак колегія суддів відхиляє зазначений довод апеляційної скарги.
Також апелянтом зазначалось , що сам по собі «європротокол» не є визнанням відповідальності , а є коротким звітом про особливості та обставини які прискорюють врегулювання претензій. Щодо цього аргументу, за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення або постанови про притягнення до адміністративної відповідальності , та за умови відсутності зауважень у європротоколі , щодо невизнання вини завдавача шкоди ОСОБА_2 , сам по собі євро протокол є визнанням провини у вчиненні ДТП. 
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди , якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність , лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Предметом спору у даній справі є відшкодування позивачу різниці між отриманим страховим відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту пошкодженого майна.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що із ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу (завдавача шкоди) та АТ «СК «Мега-Гарант», на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).
Також апелянт вказував , що судом не встановлено ступінь вини кожного з учасників ДТП , та не призначено експертизи. 
Відповідно до ст.. 105 ЦПК України  призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:
1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;
2) психічний стан особи;
3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.
Та матеріали справи не містять клопотань про призначення експертизи. 
Відповідачем АТ «СК «Мега-Гарант» при подачі апеляційної скарги такого клопотання також не заявлялось , та не було надано доказів на підтвердження того, що зазначене клопотання не було можливості подати при розгляді справи у суді першої інстанції. 
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства « Страхова компанія «Мега-Гарант» – залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 січня 2022 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 січня 2023 року.

 Головуючий: В. М. Триголов

Судді:                 А.І.Дорош

О.А.Лобов