ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року 
м. Київ

справа № 200/10176/19-а
адміністративне провадження № К/9901/1770/20 К/9901/2158/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та   ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року (суддя Галатіна О.О.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року (колегія суддів: Ястребова Л.В., Казначеєв Е.Г., Компанієць І.Д.) у справі № 200/10176/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача в ненарахуванні та несплаті на користь ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 21.04.2009 по дату ухвалення рішення суду, за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена, та компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 21.04.2009 по день її стягнення та зобов`язати відповідача нарахувати і сплатити на користь ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових виплат за період з 21.04.2009 по дату ухвалення рішення суду за винятком тих періодів часу, коли така була виплачена, та компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 21.04.2009 по день виплати індексації.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.10.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019,  адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 21.04.2009. 
Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію щомісячних страхових виплат з 21.04.2009, з урахуванням фактично виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з судовими рішеннями, учасники справи подали касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять їх скасувати 
Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на те, що судами під час розгляду справи не враховано, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону України   від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені. Вказує, що аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19.12.2011 (справа № 6-58цс11), від 11.07.2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа № 336/4675/17), від 21.06.2018 (№ 523/1124/17), від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).
Касаційна скарга відповідача обґрунтована тим, що судами неправильно застосовано п. 10 Порядку індексації, який встановлює черговість проведення індексації доходів громадян, а саме: працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в першу чергу індексується сума оплати праці. Якщо потерпілий на виробництві не працює, у першу чергу має проводитись індексація щомісячної страхової виплати. Наголошує на тому, що на момент взяття на облік потерпілого він був працевлаштованою особою, до відповідача не надходили відомості стосовно проіндексованої суми заробітної плати потерпілого та відомості щодо зміни стану працевлаштування позивача. Крім того, відповідно до статті 44 Закону України № 1105-XIV, або статті 16 чинної редакції зазначеного Закону України №1105-XIV, застраховані особи зобов`язані своєчасно повідомляти робочий орган виконавчої дирекції Фонду про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання. Також зазначає, що позивач звертається до суду у 2019 році та оскаржує бездіяльність відповідача більш ніж за 10 років, вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду.
Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 за скаргою ОСОБА_1 та ухвалою Верховного Суду від 27.01.2020 за скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відкрито касаційне провадження з  метою формування та забезпечення єдності правозастосовчої практики
Від учасників справи надійшли відзиви на подані касаційні скарги, в яких вони заепречують проти їх задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарг задоволенню не підлягають, з огляду на таке.
Судами встановлено, що актом розслідування нещасного випадку (аварії) форми Н-5, що стався 19.11.2008 о 10 год. 50 хв. ТОВ «Часівярський завод «Гідрозалізобетон», встановлений факт нещасного випадку з ОСОБА_1 пов`язаний з виробництвом.
Згідно  довідки МСЕК серії ДОН-04 № 041449 від 16.01.2013 ОСОБА_1 безстроково встановлено 25% ступені втрати професійної працездатності.
15.07.2019 ОСОБА_1 , звернувся до Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою щодо надання інформації про нарахування та виплату індексації щомісячних страхових виплат за весь час перебування на обліку.
Листом від 31.07.2019 № І-01-04/19-371 Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Фонду соціального страхування України повідомило позивача про те, що індексацію страхових виплат здійснено згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Крім того, зазначено, що позивачу була нарахована та виплачена індексація за весь період після набуття статусу непрацюючої особи (з 01.07.2014) з урахуванням підвищення розміру пенсії у грудні 2014 року, а саме з березня 2015 року, з місяця перевищення порогу індексації індексом споживчих цін.
Постановою від 02.06.2017 № 0503/1268/17 про індексацію щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 розраховано суму індексації щомісячної страхової виплати за червень 2015 року, липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017року, червень 2017 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року в розмірі 4844,64 грн.; розраховано суму фіксованої індексації за березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року в розмірі 760,52 грн.
Предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача з приводу ненарахування позивачу індексації щомісячної страхової виплати після її призначення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації за період з 21.04.2009.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що позивач у відповідності до норм законодавства, чинних на момент існування спірних правовідносин, мав право на отримання індексації страхової виплати, обов`язок здійснення якої покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій. Необізнаність відповідача стосовно проіндексованої суми заробітної плати потерпілого або зміни стану працевлаштування не звільняє його від обов`язку проведення індексації. Обов`язковою умовою для компенсації втрати частини доходів є факт нарахування вказаного доходу та його несвоєчасної виплати. Разом із тим, оскільки у спірний період після встановлення втрати працездатності відповідачем не був нарахований дохід у вигляді індексації страхової виплати, позовні вимоги в частині нарахування та виплати такої компенсації заявлені передчасно та задоволенню не підлягають.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХП ) визначає, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі щомісячні страхові виплати.
Стаття 3 даного Закону передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
З метою реалізації положень Закону № 1282-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 було затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок індексації), яким визначений механізм та правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Абзац 5 п. 10 Порядку індексації (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, до 15.09.2015) встановлює черговість проведення індексації доходів громадян, а саме: працюючому потерпілому   внаслідок   нещасного   випадку   на виробництві  або   професійного   захворювання   в   першу   чергу індексується   сума   оплати   праці.  Підприємства,  установи  та організації  зобов`язані  у  двотижневий  строк  після  проведення індексації  оплати  праці подавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та  професійних  захворювань  інформацію  про  розмір оплати праці працюючого потерпілого, проіндексовану її суму та суму індексації. Відділення  виконавчої  дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві  та  професійних  захворювань  на підставі  поданої інформації здійснюють перерахунок сум індексації щомісячної  грошової  суми,  що   компенсує   відповідну   частину втраченого  заробітку.  Якщо  особа,  зазначена  в  цьому  абзаці, отримує пенсію, вона індексується в останню чергу. Загальний дохід цієї  особи,  який  підлягає  індексації,  не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. 
Пункт 10 Порядку в чинній редакції також передбачає, що фізичній особі, яка одночасно працює та отримує суми відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, насамперед індексується заробітна плата.
ОСОБА_1 був взятий на облік до Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у квітні 2009 року у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що трапився 19.11.2008. На момент взяття на облік позивач був працевлаштованою особою, про що свідчать записи у трудовій книжці.
Відтак, працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку роботодавцем в першу чергу індексується сума оплата праці, а враховуючи те, що до відповідача не надходили відомості стосовно проіндексованої суми заробітної плати потерпілого та не надходили відомості щодо зміни стану працевлаштування позивача, відповідач не проводив індексацію щомісячної страхової виплати потерпілому. 
Водночас невиконання страхувальником свого обов`язку з належного звітування перед Фондом не позбавляє останнього обов`язку проведення індексації страхових виплат.
Відтак колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про обов`язок Фонду нарахувати та виплатити позивачу індексацію щомісячних страхових виплат, починаючи з 21.04.2009. 
Так, згідно ст. 44 Закону № 1105-ХІУ (у редакції, чинній на момент взяття на облік потерпілого) та ст. 16 Закону у чинній редакції застраховані особи зобов`язані своєчасно  повідомляти  робочий  орган виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних   послуг   та порядку   їх   надання   (зміни стану непрацездатності, складу сім`ї, звільнення з роботи, працевлаштування, виїзд за межі держави тощо).
Зміни стану працевлаштування, інформація щодо підвищення доходу, інформація щодо розміру отримуваної пенсії та місяців її підвищення, є обставинами, які впливають на умови та зміни розміру матеріального забезпечення потерпілого, дають можливість Фонду зробити вірний розрахунок індексації. Водночас, колегія суддів зазначає, що статус позивача не змінився, оскільки при взятті його на облік (21.04.2009) та до 01.08.2014 позивач був працевлаштований, про що Фонду було відомо.
В подальшому позивач звернувся до Бахмутського міського відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування 31.05.2017 та повідомив, що він звільнився з 01.08.2014. 
Судами встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після отримання документів, необхідних для здійснення розрахунку індексації щомісячної страхової виплати позивачу, Бахмутським міським відділенням була нарахована та виплачена ОСОБА_1 індексація за весь період після набуття позивачем статусу непрацюючої особи (з 01.08.2014) з урахуванням підвищення розміру пенсії у грудні 2014 року, а саме з березня 2015 року, з місяця перевищення порогу індексації індексом споживчих цін.
З березня 2018 року Бахмутське міське відділення припинило нарахування фіксованої суми у зв`язку з тим, що збільшення страхової суми у березні 2018 року перевищило зазначену фіксовану величину.
Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148 внесені зміни в абз. 5 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до статті 2 Закону № 1282 в чинній редакції з урахуванням внесених Законом № 2148 змін, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Тобто з набранням чинності Закону України №2148 законодавцем змінено правове регулювання індексації грошових доходів та виключено із об`єктів індексації щомісячні страхові виплати потерпілим на виробництві.
Проте, цим же законом внесено зміни до Закону № 1105, а саме, ч.15 ст.42 вказаного закону передбачено, що індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону.
При цьому, відповідно до п. 1.16 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі - Порядок № 11), який діє з 01.10.2018, також передбачено, що індексація щомісячних страхових виплат проводиться відповідно до статті 37 Закону №1105.
Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1105 в чинній редакції, перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1    березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію щомісячних страхових виплат з 21.04.2009, з урахуванням фактично виплачених сум.
Колегія суддів також не приймає доводів касаційної скарги відповідача, що позивачем порушено строк звернення до суду, оскільки згідно ч. 7 ст. 47 Закону №    1105 передбачено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
Щодо позовної вимоги та доводів касаційної скарги позивача про виплату компенсації частини втрати доходів, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Стаття 2 Закону №2050-III визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
У відповідності до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 даного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19
Враховуючи, що у цій справі судами достовірно встановлено, що з 21.04.2009 позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді індексації страхової виплати, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позовні вимоги про зобовязання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 21.04.2009 по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат, є передчасними, а відтак правові підстави для їх задоволення відсутні.
Суд відхиляє посилання позивача на необхідність застосування у даній справі висновків, сформованих у постановах Верховного Суду України від 19.12.2011 у справі № 6-58цс11, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16 та у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 336/4675/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, оскільки такі ухвалені у справах, фактичні обставини яких є відмінними від тих, які встановлені у межах розгляду даної справи.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №    63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                               А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                    А.І. Рибачук