ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/12764/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро  апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1  
на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року  (головуючий суддя Кадникова Г.В.), в адміністративній справі № 160/12764/21, розглянутої в письмовому провадженні 
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності   та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.07.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить 
визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 85 927,84 грн. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та   компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 року №44;
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3974,28 грн., відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3974,28 грн. за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно в сумі 92  915,82грн., відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та  компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 року №44; 
А також зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позову зазначено, що в зазначені вище періоди  проходження позивачем військової служби відповідачем не в повному обсязі здійснювалось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, що є порушенням чинного законодавства, просить позов задовольнити.
У відзиві на позов відповідач посилається на безпідставність позовних вимог,  у задоволенні позову просить відмовити.
Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року   позов задоволено частково, визнана протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1   щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, 01.03.2018 року по 11.02.2020 року,  зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за зазначений період часу з урахуванням вже виплачених сум індексації грошового забезпечення та із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку   виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу»,   затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої  інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову, та задовольнити позов в повному обсязі.  
Відповідач також оскаржив судове рішення , вважаючи рішення в частині задоволення позову протиправним, просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції  норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції  вважає, що апеляційні скарги в/ч НОМЕР_1 та ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню  виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що    ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 11.12.2002 року по 11.02.2020 року, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 11.02.2020 року №30 позивача звільнено з військової служби, та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, на день звільнення частково нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, з застосуванням базового місяця січня 2016 оку за період  з 01.01.2016 року по  28.02.2018 року, та не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з  01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно.
На звернення позивача 18.05.2021 року  із заявою до в/ч НОМЕР_1 про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, 01.03.2018 року по 11.02.2020 року, відповідь від відповідача не надійшла.
Не погодившись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернулася до суду із відповідним  позовом.  
Із змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами існує спір з приводу правомірності невиплати відповідачем в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року; та щодо невиплати   індексації грошового забезпечення   за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3 974,28 грн., відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078(далі Порядку № 1078).
Отже, адміністративний суд на виконання ч. 2  ст. 2 КАС України, уповноважений перевірити чи є бездіяльність відповідача щодо не нарахування, і невиплати індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року ,та  за період  з 01.03.2018 по 06.07.2020 року  із застосуванням щомісячної фіксованої індексації такою, що узгоджується з приписами абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.
Частиною 2  ст. 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.        
Згідно ч. 1  ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу»  військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.
Положеннями ч. 1-4, абз 2 ч.3   ст. 9 Закону України від 20.12.1991року № 2011-ХІ1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  (далі - Закон № 2011-ХЇІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів ; грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством
Приписами ст. 1, 2  Закону України  "Про індексацію грошових доходів населення"  від 03.07.1991 року №1282-XII (далі Закон № 1282-XII, з наступними змінами) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Такі ж положення індексації грошових доходів зазначені в  п.2 Порядку № 1078.  
Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.  Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п.4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Базовим місяцем при обчислені індексу для проведення індексації слід вважати місяць підвищення заробітної плати за рахунок зростання її постійних складових, зокрема, тарифних ставок (окладів). Якщо сума підвищення заробітної плати за рахунок постійних складових менша від суми індексу нарахованої відповідно до Порядку, то місяць такого підвищення не вважається базовим і індексація продовжується. При порівнянні суми підвищення заробітної плати та суми індексації при визначені базового місяця береться заробітна плата в частині постійних складових в розрахунку за повний відпрацьований місяць.
Таким чином, згідно із пунктом 5 Порядку №1078 місяць, в якому підвищено заробітну плату, вважають базовим для індексації за дотримання таких умов: заробітна плата зросла за рахунок її постійних складових; сума підвищення більша, ніж можлива індексація.
Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Відповідно до п.6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Згідно чинного законодавства, базовий місяць - це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.
Пунктом 3  постанови КМУ від 07.11. 2007 р. №1294  затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01.01. 2008 року.
Тобто, січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Скаржник не заперечує обставину часткового нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, але застосування для її обчислення базового місяця січень 2016 року.
Разом з тим зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Колегія суддів вважає за необхідне врахувати актуальну практику Верховного Суду, тобто ту, яка склалася пізніше в часі, а саме: 29.11 2021 року Верховний Суд ухвалив постанову у справі №120/313/20-а, в якій висловив наступний правовий висновок: Верховний Суд раніше вже звертав увагу на те, що місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації (п. 26 постанови від 05.02. 2020 року у справі №825/565/17). У цьому контексті Суд додатково зауважує, що за змістом п. 5 Порядку  №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця. Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку. 
Так як згідно вищенаведеного законодавства  січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року позивачу нарахування індексації грошового забезпечення необхідно здійснювати з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.  
Оскільки судом першої інстанції при розгляді справи невірно зазначено, що визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення є дискреційними повноваженнями відповідача,  це є підставою для зміни судового рішення  в частині застосування січня 2008 року як базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період часу з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.
Згідно правових позицій Верховного Суду по справам №    380/11404/21 від 19.05.2022 року, № 560/3965/21 від 28.09. 2022 року, які обов`язкові до застосування  у відповідності до п.5 ст.242 КАС України, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Аналіз положень  п. 5 Порядку № 1078   дає підстави для висновку, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком № 1078. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз.1 п. 5 Порядку № 1078, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. У разі якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, під підвищення доходу для цілей індексації заробітної плати (грошового забезпечення) слід розуміти підвищення їхніх постійних складових (тарифних ставок, окладів). У разі зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок інших складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати (грошового забезпечення), які не мають разового характеру.
Викладене свідчить, що для з`ясування питання чи має позивач право на застосування приписів абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 при нарахуванні ,починаючи з березня 2018 року , індексації грошового забезпечення, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).
Як вбачається з матеріалів справи, грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року  становило 9 772,32 грн., у березні 2018 року  -10 261,19 грн.
Отже, грошовий дохід позивача збільшився на суму 488,87 грн.(10 261,19 грн. – 9772,32 грн. ) 
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1 762,00 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30% .
Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін , поділений на 100, а саме:
1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.
Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. - 488,87 грн = 3 974,28 грн.
Таким чином, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, пункту 5 Порядку № 1078 підлягала виплаті позивачу у  розмірі 3 974,28 грн. до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини. 
З огляду на відсутність у суду апеляційної інстанції повноважень самостійно здійснювати розрахунки суми індексації, що є дискреційними повноваженнями відповідача, належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно  відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078.
Невиплата відповідачем індексації грошового забезпечення у відповідних розмірах за вищезазначений період часу є протиправним обмеженням конституційних прав позивача , порушенням вимог  Закону №1282-XII та Порядку № 1078 , а тому підлягає захисту в судовому порядку, що не враховано судом першої інстанції при відмові в задоволенні позову в цій частині.
При цьому з метою ефективного захисту прав позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та обрати такий спосіб захисту порушених прав позивача як визнання протиправною бездіяльності  в/ч НОМЕР_1 щодо  невиплат ти в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абз. 4,6 п. 5 Порядку №1078, покладання зобов`язання на в/ч НОМЕР_1    нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078.
В той же час підстави для задоволення позову в частині стягнення з в/ч НОМЕР_2 на користь позивача компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 «Порядку   виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу»,   затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004 року(далі Порядку №44), з урахуванням раніше виплачених сум, відсутні з огляду на наступне.
Згідно матеріалів справи нарахування та виплата позивачу спірних сум індексації за вищезазначений період часу відповідачем проведена не в повному обсязі, тому відсутні підстави вважати, що під час проведення такого нарахування ним будуть порушені приписи чинного законодавства, а тому є передчасним покладення обов`язку на відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення  із одночасною компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку №44.
Оскільки суд першої інстанції допустив неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права,  це є підставою для скасування судового рішення, часткового задоволення апеляційних скарг сторін, та часткового задоволення позову.
Керуючись ст. 308, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 –  задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року в адміністративній справі № 160/12764/21– скасувати та прийняти постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 –  задовольнити частково.
Визнати   протиправною бездіяльність   військової частини    НОМЕР_1 щодо  невиплат ти в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, та 01.03.2018 року по 11.02.2020 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1  здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року в адміністративній справі № 160/12764/21 – залишити без змін.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до  п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.     

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий