ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

02 лютого 2023 року             місто Чернівці справа № 716/2101/21
провадження №22-ц/822/135/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Височанської Н. К.
суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.,
секретар Тодоряк Г.Д.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Приватне підприємство «Західний Буг»
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи  апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мандзюк Віктор Борисович на додаткове рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Сірик І.С.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та рух справи
У жовтні 2021 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Західний Буг» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Мандзюка В.Б. та зазначену позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Західний Буг» залишено без розгляду.
08 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі та стягнення на користь ПП «Західний Буг» витрат на професійну правову допомогу в сумі 17 775,00 грн. На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу стороною, інтереси якої він представляє, надано суду письмові докази на підтвердження обсягу робіт, витраченого часу та оплати послуг з надання відповідачу правничої допомоги адвокатом Боровцем М.С.
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зменшення вказаних судових витрат, зокрема не заперечуючи наявність підстав для компенсації здійснених відповідачем витрат, проте не погоджуючись із заявленим до стягнення розміром витрат на правову допомогу, вважаючи його необґрунтованим та не співмірним, такий розмір не відповідає розумності та є завищеним.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Додатковим рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2022 року, заяву адвоката Боровця М.С., який діє в інтересах відповідача - ПП «Західний Буг» про компенсацію здійснених відповідачем витрат – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Західний Буг» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі  8000 гривень.

Короткий зміст та узагальнені доводи вимог апеляційної скарги
Апелянт ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мандзюк В.Б., в апеляційній скарзі просить додаткове рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2022 року скасувати і стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.
Вказав, що судові витрати в сумі 8000 грн. є завищеними, неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Зокрема адвокат Боровець М.С. у звіті-приймання робіт вказує, що виготовлення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції займає 1 годину, однак вважає, що виготовлення такого клопотання займає не більше 15 хвилин. Також невірно вказано, що судові засідання тривали по одній годині а то і більше, проте всі засідання по даній справі не займали більше тридцяти хвилин. В матеріалах справи відсутні докази, що позивач зловживав своїми процесуальними правами, тому висновки суду є помилковими та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Вказує, що реальна вартість послуг адвоката Боровець М.С. у даній справі становить 1000 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Західний Буг», інтереси якого представляє адвокат Боровець М.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін. Вказав, що вартість витрат на правову допомогу є співмірною з вартістю предмету спору, розмір та перелік наданої адвокатом допомоги є реальними. 
Вказав, що цивільна справа перебувала на розгляді у суді першої інстанції більше одного року. В процесі розгляду справи судом першої інстанції було прийнято тринадцять судових рішень процесуального характеру та і по суті розгляду справи. Адвокатом підготовлено вісім клопотань про розгляд справи в режимі відеоконференції і в кожному засіданні адвокат брав безпосередню участь, подавав клопотання, заперечення, тощо.
Зазначає, що судом першої інстанції заявлені ним витрат на правову допомогу зменшено більше ніж на 50 %. Заявлена апелянтом в апеляційній скарзі сума 1000 грн. не відповідає обставинам справи. 
Вважає, що представник апелянта повинен враховувати перспективу справи, і не подавати позов, рік слухати а потім залишити його без розгляду.
Заявив що орієнтований розмір витрат на правову допомогу в апеляційній інстанції становитиме 3000 грн. Документальне підтвердження судових витрат буде надано з урахуванням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. 

Мотивувальна частина 

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом встановлено, що відповідачем по справі ПП «Західний Буг» 01 січня 2021 року укладено Договір №1/НП про надання підприємству правової допомоги із адвокатським об`єднанням «Галицька правнича група». Строк дії договору до 31 грудня 2021 року (а.с.52-54).
Згідно протоколу доручення №16 від 11 листопада 2021 року, ПП «Західний Буг» доручає АО «Галицька правнича група» в особі Боровця М.С. вести судову справу в усіх судових органах та інстанціях по справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Західний Буг» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Крім цього згідно вказаного протоколу, визначено вартість години роботи адвоката (а.с.55).
Згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 15 листопада 2021 року, на підставі договору про надання правничої допомоги ПП «Західний Буг» уповноважив ОСОБА_2 на ведення справ у Заставнівському районному суді Чернівецької області (а.с.56).
31 грудня 2021 року ПП «Західний Буг» укладено Додаткову угоду №5 із адвокатським об`єднанням «Галицька правнича група» про те, що строк дії Договору №1/НП від 01 січня 2021 року продовжено до 31 грудня 2022 року (а.с.157).
На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано копії: акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 30 від 31 січня 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №30 від 31 січня 2022 року; рахунок на оплату №26 від 31 січня 2022 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №80 від 28 лютого 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №80 від 28 лютого 2022 року; рахунок на оплату №79 від 28 лютого 2022 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 90 від 31 березня 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 90 від 31 березня 2022 року; рахунок на оплату №87 від 31 березня 2022 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 126 від 30 квітня 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №126 від 30 квітня 2022 року; рахунок на оплату №126 від 30 квітня 2022 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №150 від 31 травня 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №150 від 31 травня 2022 року; рахунок на оплату №151 від 31 травня 2022 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №211 від 31 липня 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №211 від 31 липня 2022 року; рахунок на оплату №208 від 31 липня 2022 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №294 від 30 вересня 2022 року; звіт до Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №294 від 30 вересня 2022 року; рахунок на оплату №313 від 30 вересня 2022 року (а.с.158-184).
Пунктом 5 Договору №1/НП від 01 січня 2021 року про надання підприємству правової допомоги, укладеного між ПП «Західний Буг» та Адвокатським об`єднанням «Галицька правнича група», визначено строки сплати винагороди за надану правову допомогу, порядок її обчислення і оплата.
Згідно п.5.4 Договору сума рахунку на сплату винагороди адвокатській фірмі на підставі погодинних ставок, складається із розрахунку фактично витраченого часу працівників адвокатської фірми на виконання завдань в рамках Протоколів доручень, довірителя, помноженого на погодинну ставку роботи відповідного працівника адвокатської фірми.
Згідно протоколу доручення №16 від 11 листопада 2021 року вартість однієї години роботи адвоката за надання правової допомоги у формі: вивчення, аналіз до порушення провадження у судовій справ, вивчення, аналіз законодавства та судової практики, виготовлення відзиву на позовну заяву, виготовлення інших процесуальних документів у судовій справі, що передбачені процесуальним Кодексом, представництво у судовому засіданні, виготовлення юридичних документів у судовій справі ( адвокатський запит, заява, вимога) тощо становить 900 грн. за 1 год.
Згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та звітів до актів здачі робіт представником відповідача Боровцем М.С. надано правову допомогу ПП «Західний Буг» по справі ОСОБА_1 загальною вартістю 17775,00 грн.

Межі розгляду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.
Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає.

Суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення виходив із того, що позивач не дотримуючись наміру досягнення головної мети судового розгляду вирішення спору, створив відповідачу умови, які призвели до укладення ним договору про надання правничої допомоги, витрачання коштів, пов`язаних із послугами щодо надання такої допомоги, однак враховуючи, що заявлений до компенсації розмір судових витрат в розмірі 17775,00 грн. є завищеним, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ПП Західний БУГ витрат на професійну правничу допомогу, що надавалася у суді з 17775,00 грн до 8000 грн., що є належним чином обґрунтованим, не суперечить принципу розподілу судових витрат.
Колегія суддів вважає такий висновок суду обґрунтованим, виходячи з наступного.

 Учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України. 
Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин 3-4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі №596/2305/18-ц (провадження №61-13608св20).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (висновки Верховного Суду у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження №61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19)).
У постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судова практика наразі сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Звісно, даний перелік не є вичерпним.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Як свідчить практика, зокрема справа №910/20852/20, Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
Загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом.
ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).
У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України).
Подача до суду позовної заяви та відкриття провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності такого позову.
Тому і у випадку залишення позову без розгляду мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням з позовом до суду та відкриттям провадження.
У такому випадку немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала позов, оскільки така особа реалізує своє право на звернення до суду за захистом, однак самостійно прийняла рішення в межах принципу диспозитивності (пункт 5 частини третьої статті 2, стаття 13 ЦПК України) про залишення позову без розгляду.
У справі що переглядається позивач звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду, при цьому інші учасники справи, які добросовісно реагували на відкриття провадження у справі поданням відзиву на позовну заяву та майже рік приймали участь в розгляді справи, понесли судові витрати, оскільки, у цьому випадку, звернулися за правничою допомогою до адвоката (стаття 15 ЦПК України), а відтак могли розраховувати на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні позову. 
Тому у випадку залишення позову без розгляду відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №357/380/20 (провадження №14-20цс22).
Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що частково задовольняючи вимоги заяви про розподіл судових витрат, суд першої інстанції врахував клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат і дійшов правильного висновку про часткову обґрунтованість заявлених відповідачем вимог про стягнення з позивача на їх користь судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Зменшуючи розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу (з 17 775,00 грн до 8 000,00 грн), суд першої інстанції врахував зазначені вище принципи розумності, співмірності й реальності судових витрат у справі, надані відповідачем документи дають підстави для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір є доведений і документально обґрунтований.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому слід вказати, що помилковим у даному випадку є назва самого процесуального документу суду першої інстанції: «додаткове рішення» та посилання останнього саме на ст. 270 ЦПК України (Додаткове рішення ), оскільки апеляційним судом встановлено, що саме рішення за результатами розгляду цієї справи по суті судом першої інстанції у цій справі не ухвалювалось.
Судом першої інстанції у цій справі було постановлено виключно ухвалу від 25 жовтня 2022 року про залишення позову без розгляду (а.с.143), яка в свою чергу в силу вимог ст.258 ч.1 ЦПК України не є «рішенням», а є «судовим рішенням».
Таким чином, суд першої інстанції помилково назвав у цій справі оскаржуваний процесуальний документ додатковим рішенням.
Однак, помилкова назва правильного по суті оскаржуваного «судового рішення» суду першої інстанції у цій справі не може бути підставою для відмови у задоволенні вимоги сторони про відшкодування понесених нею судових витрат та для скасування апеляційним судом рішення за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги позивача у цій справі.
Оскільки, скасування судового рішення з «формальних» підстав не допускається, що узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, яка є обов`язковою для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.
На підставі викладеного, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів апелянта, дотримуючись норм процесуального права, враховуючи складність справи, співмірність та пропорційність понесених витрат щодо предмета спору та виконаних адвокатом Боровець М.С. робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та участь в судових засідань), значенням справи для сторін (зокрема залишення позову без розгляду), апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни додаткового рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Таким чином, суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, доводи апелянта зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, та не можуть бути підставами для скасування судового додаткового рішення, а тому оскаржуване додаткове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2022 року, залишити без змін.
Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мандзюк Віктор Борисович – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Головуючий                                            Н.К. Височанська
Судді:                                              І.М.Литвинюк 
І.Б.Перепелюк