ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 лютого 2023 року           справа №200/2308/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/2308/22 (головуючий суддя І інстанції Куденков К.О.), складеного в повному обсязі 30 червня 2022 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                                 ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить: 
- визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії; - зобов`язати призначити пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення 10.01.2022; 
- зобов`язати зарахувати для призначення пенсії повторні свідоцтва про народження дітей НОМЕР_1 від 08.12.2021 і № НОМЕР_2 від 08.12.2021, отримані у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хакрів); 
- зобов`язати зарахувати для призначення пенсії періоди роботи за періоди з 16.04.1979 по 12.03.1981, з 21.07.1981 по 11.11.1982, з 01.10.2000 по 04.11.2000 рік згідно трудової книжки НОМЕР_3 ; - зобов`язати зарахувати для призначення пенсії періоди перебування на обліку та одержання допомоги по безробіттю з 17.06.1999 по 11.09.2000 та з 16.11.2000 по 15.08.2001.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28 грудня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 грудня 2021 року про призначення пенсії з прийняттям рішення за результатами її розгляду, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено
Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/2308/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що записи у трудовій книжці позивача виконані з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
Зазначено, що позивачем до Пенсійного органу надано неналежний пакет документів, не надано уточнюючі довідки.
Сторони в судове зсідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_4 , виданого 12.01.1998.
Також до суду надана копія довідки від 08.12.2021 № 1411-5000417421 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістилася з смт. Олександрівка Покровського району до м. Маріуполь Донецької області.
Листом ГУПФУ від 25.01.2022 № 1955-459/В-15/8-0500/22 на звернення ОСОБА_1 від 10.01.2022 № ВЕБ-05001-Ф-С-22-002106 згідно з Законом України «Про звернення громадян» повідомлено позивача про те, що 28.12.2021 вона надала через вебпортал Пенсійного фонду України заяву про призначення пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якій було встановлено статус «помилковий», оскільки до заяви надано неповний пакет документів. 
Роз`яснено, що до заяви необхідно надати наступні документи: - паспорти дітей, оскільки свідоцтва про народження дітей отримані повторно; - уточнюючі довідки відповідно Порядку підтвердження повного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 за періоди роботи з 16.04.1979 по 12.03.1981 (виправлення в даті прийому на роботу), з 21.07.1981 по 11.11.1982 (в даті про звільнення місяць вказано римськими числами, що не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993);  - з 01.10.2000 по 04.11.2000 (печатка при звільненні нечитабельна); -довідку з центру зайнятості за період перебування на обліку та одержання допомоги по безробіттю з 17.06.1999 по 11.09.2000, з 16.11.2000 по 15.08.20014. Рекомендовано позивачу, повторно надати заяву про призначення пенсії з додаванням вищевказаних документів.
Не погоджуючись з вищевказаною відмовою, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем всупереч нормам діючого законодавство не прийнято рішення про призначення/відмову у призначенні пенсії, що є бездіяльністю управління.
Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання управління розглянути заяву позивача про призначення пенсії з прийняттям рішення за результатами її розгляду, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років.
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Пунктом 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Отже, підставою для повідомлення заявника про призначення/відмову в призначенні пенсії може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.
З листа ГУПФУ від 25.01.2022 № 1955-459/В-15/8-0500/22 слідує, що позивач 28.12.2021 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, однак відповідачем усупереч наведеним приписам не було прийнято рішення про призначення пенсії або відмову в призначенні пенсії. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог з зобов`язанням розглянути заяву позивача про призначення пенсії із прийняттям відповідного рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії за вимогами діючого законодавства
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/2308/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 лютого 2023 року.

Судді                                                                                                 А.В. Гайдар
                                                                                                       І.В. Геращенко
                                                                                                               Е.Г. Казначеєв