УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня  2023 року
м. Київ
справа № 336/4401/22
провадження № 51-129 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4  в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року, 
встановив:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2022 року задоволено подання начальника відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із застосуванням певних обмежень.
Не погодившись із вказаною ухвалою захисник оскаржив її у апеляційному порядку.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4  в інтересах   ОСОБА_5 , на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, повернуто апелянту.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4   в інтересах ОСОБА_5 не погоджується із ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати як незаконну та необгрунтовану у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Захисник зазначає, що у поданій апеляційній скарзі ним не ставилося питання про поновлення строку, оскільки він не був присутній в залі суду при винесенні ухвали                05 вересня 2022 року, а ордер на надання правової допомоги ОСОБА_5 був виписаний 20 вересня 2022 року. Тому захисник вважає, що ним не був пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду, а апеляційний суд, повертаючи його апеляційну скаргу, грубо порушив його права.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
При цьому статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доводи захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про прийняття його апеляційної скарги до розгляду є безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
За змістом ст. 395 ч. 2 п. 2, ч. 3 та ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України апеляційна скарга на іншу ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Суд апеляційної інстанції за заявою особи може поновити цей строк, якщо визнає причини пропущення процесуального строку поважними.
Правило дотримання семиденного строку на оскарження іншої ухвали суду першої інстанції з дня її оголошення, передбачене ст. 395 ч. 2 п. 2 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, зокрема апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження та суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Зазначених вимог закону апеляційний суд дотримався.
Як убачається із копій судових рішень, ухвалу Шевченківського районного суду                                    м. Запоріжжя було проголошено 05 вересня 2022 року, а тому останнім днем подачі апеляційної скарги є 12 вересня 2022 року.
Проте захисником апеляційна скарга була подана 21 вересня 2022 року, тобто з пропуском семиденного  строку апеляційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду  м. Запоріжжя від 05 вересня 2022 року.
Апеляційний суд, з посиланням на п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, правильно зазначив, що оскільки захисник ОСОБА_4  подав апеляційну скаргу  після закінчення   строку апеляційного оскарження і в ній не порушувалося питання про поновлення цього строку, то його скарга підлягає поверненню. При цьому суд апеляційної інстанції  зауважив,  що строк апеляційного оскарження для сторони захисту підлягає 
 
обчисленню саме з дня оголошення ухвали, а не з моменту отримання її копії. Крім того, засуджений ОСОБА_5 був обізнаний про наявність в провадженні суду подання про встановлення щодо нього адміністративного нагляду та про його розгляд.
Натомість, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 про те, що ним не був пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду, оскільки він не був присутній в залі суду 05 вересня 2022 року, а ордер про надання правової допомоги ОСОБА_5 був виписаний 20 вересня 2022 року, не заслуговують на увагу, враховуючи вищенаведене.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про те, що ухвала судді апеляційного суду про повернення апеляційної скарги захисника відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали апеляційного суду, не встановлено.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд                                     
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4  в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                           ОСОБА_3