Постанова
Іменем України 
 
16 cічня 2023 року
м. Київ
 
справа № 369/8845/21
 
провадження № 61-8151 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач),               Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації;
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс», Обухівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлії Вадимівни, 
третя особа - державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс»;
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року у складі судді Дубас Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністраціїзвернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» (далі - ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс»), Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,                ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М., приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Юлії Вадимівни, третя особа - державне підприємство «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» (далі - ДП «СЛП «Київоблагроліс»), про визнання розпорядження недійсним, скасування державної реєстрації, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом їх повернення.
 
У жовтні 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури Грабець І. Н. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером 3222487000:03:001:0977 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0978 площею 2,0000, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0979 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0980 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0981 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0982 площею 1,9239 га, які на праві власності належать ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», а також заборонити проведення на вказаних ділянках будь яких робіт.
 
Заява мотивована тим, що на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06 жовтня 2010 року № 4123 «Про передачу у власність земельних ділянок 8-ми громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області», згідно додатку (списку), 8 громадян отримали право власності на земельні ділянки загальною площею 15,3017 га для ведення особистого селянського господарства, а саме:
 
- ОСОБА_1 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0977;
- ОСОБА_2 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0978;
- ОСОБА_3 отримав право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0979;
- ОСОБА_7 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0980;
- ОСОБА_8 отримав право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0981;
- ОСОБА_4 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9239 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0982;
- ОСОБА_6 отримала право власності на земельну ділянку загальної площею 1,6890 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0983;
- ОСОБА_5 отримала право власності на земельну ділянку загальною площею 1,6888 га з кадастровим номером 3222487000:03:001:0984.
Надалі, відповідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222487000:03:001:0977, 3222487000:03:001:0978, 3222487000:03:001:0979, 3222487000:03:001:0980, 3222487000:03:001:0981, 3222487000:03:001:0982, перейшло до ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс»,           а саме:
- на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0977 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 10 жовтня                     2019 року індексний номер 49109577, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1396725432224;
- на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0978 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. від 11 грудня                       2017 року індексний номер 38656566, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1434201832224;
- на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0979 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. від 11 грудня                    2017 року індексний номер 38656697, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1434206732224;
- на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0980 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 10 жовтня                   2019 року індексний номер 49111328, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1396702932224;
- на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0981 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. від 11 грудня                     2017 року індексний номер 38656749, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1434209832224;
- на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0982 на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 10 жовтня                   2019 року індексний номер 49106139, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1396738032224;
Вказував, що відведення у власність вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства здійснено з грубими порушеннями вимог земельного та лісового законодавства, що належним чином обґрунтовано у позовній заяві.
Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222487000:03:001:0983 та 3222487000:03:001:0984 накладено арешт на нерухоме майна на підставі постанови Печерського районного суду від 19 лютого 2015 року (справа                         № 757/5662/15-к), отже забезпечення позову щодо вказаних ділянок у цивільній справі є недоцільним.
У той же час, забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами 3222487000:03:001:0977, 3222487000:03:001:0978, 3222487000:03:001:0979, 3222487000:03:001:0980, 3222487000:03:001:0981, 3222487000:03:001:0982 із забороною вчиняти дії з розорювання, проведення земельних робіт, а також знищення зелених насаджень на них має на меті відновлення та запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів дійного власника таких земель - Українського народу в особі уповноваженого органу (Київської обласної державної адміністрації).
При цьому, відповідним та співмірним обмеженням має виступати утримання від подальшої зміни якісних характеристик земельних ділянок лісогосподарського призначення.
Невжиття заходів забезпечення позову у даній справі матиме негативні наслідки для дійсного власника спірних земельних ділянок у вигляді неможливості або значного утруднення їх використання для потреб лісогосподарського призначення (необхідності заліснення ділянок, вирішення питання щодо врятування молодих насаджень від посухи тощо).
Додатковим обґрунтуванням необхідності застосування вказаних заходів забезпечення позову є те, що зазначені земельні ділянки після незаконного вибуття з державної власності вже ставали предметом купівлі-продажу земельних ділянок, на частину з них навіть накладався арешт нерухомого майна.
Подальші угоди щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками на користь фізичних чи юридичних осіб можуть ускладнити розгляд справи через необхідність залучення інших осіб, або, навіть, пред`явлення нового позову, зміни судочинства, а також ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Ураховуючи викладене, прокурор просив суд заяву про забезпечення позову задовольнити. 
 
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій 
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області                               від 17 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року, заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову задоволено.
 
Накладено арешт та заборонено вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровим номером 3222487000:03:001:0977 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0978 площею 2,0000, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0979 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0980 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0981 площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0982 площею 1,9239 га, які на праві власності належать ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс», а також заборонено проведення на вказаних ділянках будь яких робіт.
 
Судові рішення мотивовані тим, що позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист їх порушених прав та поновлення порушених прав та інтересів позивачів.
Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач зможе здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.
При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.
Застосування зустрічного забезпечення недоцільне, оскільки накладення арешту не завдасть збитків відповідачу ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс»,                          а утримання від подальшої зміни якісних характеристик земельної ділянки не вимагає несення ним додаткових витрат.

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У серпні 2022 року ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неповне дослідження наявних у справі матеріалів, а висновки суду не  відповідають обставинам справи, оскільки суди не врахували висновки постанови Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                            від 02 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі,витребувано цивільну справу № 369/8845/21 із Києво-Святошинського районного суду Київської області. 
 
У жовтні 2022 рокусправа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що прокурором не доведено, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів забезпечення позову.
Застосовані заходи забезпечення значно перевищують межі заявленого інтересу і по суті являють собою надмірне і непропорційне втручання у право власності товариства.
Вважало, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд першої інстанції не мав повноважень здійснювати розгляд клопотання про забезпечення позову та постановляти за наслідками розгляду оскаржувану ухвалу, оскільки сама справа у відповідності до правил виключної підсудності повинна розглядатися іншим судом загальної юрисдикції, в особливості, Обухівським районним судом Київської області, оскільки земельні ділянки з приводу яких виник спір розташовуються в межах території Обухівського району, а не ліквідованого Києво-Святошинського.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У вересні 2022 року Київська обласна державна адміністрація подала  відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. Вважала висновки судів такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Предметом позову у даній справі є визнання недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 06 жовтня 2010 року № 4123 «Про передачу у власність земельних ділянок 8-ми громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області»; скасування рішення державних реєстраторів: приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 10 жовтня 2019 року індексний номер 49109577, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0977 площею 2,000 га; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. від 11 грудня                      2017 року індексний номер 38656566, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0978 площею 2,000 га; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. від 11 грудня 2017 року індексний номер 38656697, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0979 площею 2,000 га; приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 10 жовтня 2019 року індексний номер 49111328, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0980 площею 2,000 га; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. від 11 грудня 2017 року індексний номер 38656749, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0981 площею 2,000 га; приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 10 жовтня 2019 року індексний номер 49106139, яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487000:03:001:0982 площею 1,9239 га, на підставі яких здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс»; усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ТОВ «Нова Конча-Заспа Делюкс» земельних ділянок з кадастровим номером 3222487000:03:001:0977 площею 2,000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0978 площею 2,000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0979 площею 2,000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0980 площею 2,000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0981 площею 2,000 га, з кадастровим номером 3222487000:03:001:0982 площею 1,9239 га, шляхом повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_6 земельної ділянки з кадастровим номером 3222487000:03:001:0983площею 1,6890 га; шляхом повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_5 земельної ділянки з кадастровим номером 3222487000:03:001:0984 площею 1,6888 га.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.
 
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
 
Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується:                            1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;                           2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений у статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої      статті 150 ЦПК України.
 
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
 
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.
 
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
 
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
Крім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним розпорядження районної адміністрації, за яким землі лісогосподарського призначення були передані у приватну власність, а у подальшому перейшли у власність відповідача - ТОВ ««Нова Конча-Заспа Делюкс», та про усунення перешкод державі у користуванні землями лісогосподарського призначення.
 
Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки з наданих позивачем доказів дійсно вбачається наявність спору між сторонами з приводу земель лісогосподарського призначення, а тому обґрунтовано вжив заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів у майбутньому може призвести до ускладнення виконання судового рішення.
 
При цьому судами надано належну правову оцінку доказам позивача, на які він посилається як на підставу для забезпечення позову, враховано фактичні обставини справи та дії відповідача, у зв`язку із чим зроблено обґрунтований висновок про те, що вид забезпечення позову, який просив застосувати прокурор, є співмірним позовним вимогам.
 
Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, тому, врахувавши, що зазначений спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову.
 
Посилання касаційної скарги на те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а також розглядається судом з порушенням територіальної підсудності, безпідставні, оскільки вказані питання не були предметом розгляду оскаржуваних судових рішень.
 
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог                             статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Конча-Заспа Делюкс» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області                                   від 17 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду                     від 19 липня 2022 рокузалишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           О. М. Осіян
 
О. В. Білоконь 
 
Н. Ю. Сакара