УХВАЛА

06 березня 2023 року 
м. Київ

справа №640/10398/21
адміністративне провадження № К/990/5805/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Заєць Юлії Анатоліївни   про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
20.02.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі №640/10398/21.
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що рішенням                            Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України Заєць Ю.А. від 02.02.2021 №52/19.4 про відмову в державній реєстрації змін до відомостей про політичне об`єднання «Рідна Вітчизна», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі змін до статуту та програми.
Зобов`язано державного реєстратора Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України Заєць Ю.А. (або інших державних реєстраторів) повторно з урахуванням висновків суду розглянути подані 05.01.2021 політичним об`єднанням «Рідна Вітчизна» документи для внесення змін до відомостей про політичне об`єднання «Рідна Вітчизна».
Стягнуто на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.
Частиною 3    статті 3 КАС України    передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини 2    статті 129 Конституції України    серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення    статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"    і    статті 13 КАС України.
Згідно з частиною 1    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1    статті 257 КАС України    визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини 4    статті 12 КАС України    виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі    Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою      статті 266-1 цього Кодексу.
Предметом оскарження в зазначеній справі є рішення державного реєстратора про відмову в державній реєстрації змін до відомостей про політичне об`єднання «Рідна Вітчизна», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі змін до статуту та програми.
Згідно з пунктом 10 частини шостої    статті 12 КАС України    для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої      статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України    судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу                            позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Також як на підставу касаційного оскарження скаржник формально посилається на п. 3 ч. 4                  ст. 328 КАС України (якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), не зазначаючи який висновок Верховного Суду відсутній та яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, не обгрунтовуючи у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.
Посилання скаржник на той факт, що вказана справа помилково віднесена до категорії справ незначеної складності повністю спростовується положеннями статті 12 КАС України, яка містить вичерпний перелік справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження. До того ж, за предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження, оскільки стосується відмови у державній реєстрації змін до відомостей про політичне об`єднання, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі змін до статуту та програми.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" - "г" пункту 2 частини 5    статті 328 КАС України.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту    статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої      статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої    статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями      328,      333,      359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі №640/10398/21 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Заєць Юлії Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                      C. Г. Стеценко

                                                                                                             Л. В. Тацій