УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2023 року
м. Київ
Справа № 161/14219/18
Провадження № 51 - 5863 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, - ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 289 ч. 3 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15 квітня 2008 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Цивільний позов задоволено і з ОСОБА_5 стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 368 384 грн. 34 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року вирок суду першої інстанції змінено. Виключено із змісту указаного судового рішення призначене обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 289 ч. 3 КК України  (в редакції Закону №270-VI від 15 квітня 2008 року) додаткове покарання у виді конфіскації всього майна та вказано вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 289 ч. 3 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15 квітня 2008 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців без конфіскації майна. Цією ж ухвалою вирок в частині вирішення питання про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої правової допомоги, викладено в такій редакції : « В порядку ст. ст. 120, 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7             5 000 грн. процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою допомоги захисника». В решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі прокурор, хоч і вказує не допущене апеляційним судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність як на одну з підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, проте не зазначає конкретно в чому таке неправильне застосування полягало із врахуванням положень ст. 413 КПК України та доводи на обґрунтування цього. 
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, - ОСОБА_4 без руху.
Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3