ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 р.	Справа № 520/8575/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 07.10.19  по справі № 520/8575/19
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації                 
          про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, в якому просить суд: визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року ОСОБА_1 та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії з особових рахунків ОСОБА_1 , відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг; скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, оформлене повідомленням про дорахунок до особової справи №1401 від 19.03.2019 року; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації повернути на особові рахунки ОСОБА_1 , відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг, стягнуті суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,    ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що лише факт відключення опалювального приладу не є підставою стверджувати, що позивач отримував житлову субсидію безпідставно. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що свідчать про отримання відповідачем необхідної інформації, визначеної Положенням №848, для призначення субсидії протягом десяти днів до прийняття рішення про призначення житлової субсидії позивачу від 27.10.2016 року та від 29.11.2016 року. Вказує, що відповідач, приймаючи рішення від 27.10.2016 року та від 29.11.2016 року про призначення позивачу житлової субсидії на період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року був зобов`язаний, мав усі повноваження та можливості отримати інформацію про відключення опалювального приладу 03.10.2016 року і за наслідками встановленого факту прийняти відповідне рішення та повідомити про таке рішення позивача. Стверджує, що на момент відключення опалювального приладу 03.10.2016 року позивач не був особою, якій призначено субсидію, оскільки рішення про призначення житлової субсидії прийнято 27.10.2016 року та 29.11.2016 року. Зауважує, що суд першої інстанції не встановив відсутність вини позивача у надмірному нарахуванні житлової субсидії, оскільки зазначене надмірне нарахування субсидії є наслідком недодержання принципу законності відповідачем. Наголошує, що застосування у спірних правовідносинах п.22 Положення №848 є помилковим, оскільки рішення комісії про припинення надання субсидії не приймалось та відсутнє в матеріалах справи. Зазначає, що відповідач з вимогою до позивача за поверненням надміру нарахованої (виплаченої) суми субсидії не звертався, питання стягнення з позивача надміру нарахованої та сплаченої субсидії в судовому порядку не вирішувалось, вини позивача у надмірному нарахуванні (виплаті) житлової субсидії в передбачений законом спосіб встановлено не було, про що свідчить відсутність відповідних доказів в матеріалах справи. 
Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року без змін. Зазначає, що рішення про призначення субсидії позивачу на період з серпня 2016 року по квітень 2017 року було прийнято 27.09.2016 року, тобто до дати відключення газоопалювального приладу в будинку позивача (03.10.2016 року). Вказує, що рішення Управління від 27.10.2016 року та від 29.11.2016 року – це рішення про розрахунки субсидії позивачу, відповідно, на жовтень 2016 року та на листопад 2016 року – лютий 2017 року, прийняті в рамках загального рішення від 27.09.2016 року про призначення позивачу субсидії на період з серпня 2016 року по квітень 2017 року. Стверджує, що Положення містить в собі норму, яка зобов`язує громадян, яким призначені житлові субсидії, протягом 30 календарних днів інформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема, про зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг. Зауважує, що так як перерахунок субсидії позивача за період з серпня 2016 року по квітень 2017 року призвів до заборгованості позивача перед ТОВ «ХАРКІВГАЗЗБУТ», тому заборговану суму він має сплатити ТОВ «ХАРКІВГАЗЗБУТ» на загальних підставах, тобто за відповідною квитанцією цього підприємства. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 по справі № 520/8575/19 скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Вважаючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 року такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач подав касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.09.2021 року закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 по справі № 520/8575/19.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.09.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 змінено, виключивши: із мотивувальної частини - посилання на те, що спір в частині оскарження рішення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, оформлене Повідомленням про дорахунок до особової справи № 1401 від 19.03.2019, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та з резолютивної частини – роз`яснення про право звернутись до суду в частині оскарження Повідомлення з цивільним позовом. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 скасовано в частині закриття провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації про: визнання протиправними дій щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017 та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії з особових рахунків ОСОБА_1 , відкритих у виконавців житлово-комунальних послуг; зобов`язання повернути на особові рахунки ОСОБА_1 , відкриті у виконавців житлово-комунальних послуг, стягнуті суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017, направлено в цій частині справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 залишено без змін.
Так, в постанові Верховного Суду зазначено, що повноваження відповідача щодо складання оспорюваного повідомлення про дорахунок до особової справи обмежуються лише констатацією факту нарахування на особові рахунки позивача у виконавців комунальних послуг (на думку відповідача) надміру коштів. Що стосується відшкодування цих коштів безпосередньо з позивача, то вони не можуть бути примусово стягнені на підставі оспорюваного повідомлення (відповідно до Порядку - добровільно або шляхом пред`явлення відповідачем позову до суду). Тобто, оспорюване повідомлення не є адміністративним актом суб`єкта владних повноважень, що породжує певні правові наслідки безпосередньо для позивача, а саме повідомлення не має обов`язкового характеру і безпосередньо не породжує настання відповідальності або інших негативних наслідків для позивача. Таким чином, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову в частині вимог про скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, оформлене Повідомленням про дорахунок до особової справи №1401 від 19.03.2019, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної постанови суду про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій УПСЗН щодо проведення перерахунку раніше призначеної житлової субсидії та зобов`язання повернути стягнуті суми, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням в цій частині позовних вимог справи до апеляційного суду для продовження розгляду.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, апеляційна скарга була розглянута 22.02.2023 року.
Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації подано до суду лист  щодо припинення діяльності Нововодолазької РДА Харківської області. Зі змісту листа вбачається, що Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області у силу приписів розпорядження Нововодолазької РДА, прийнятого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1321, реорганізовано шляхом приєднання до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації. Зазначено, що станом на 23.02.2021 року Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області припинило свою діяльність.
Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області перебуває в стані припинення, проте інформація про закінчення процедури припинення юридичної особи у вказаному реєстрі відсутня.
Таким чином, Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, як юридичну особу, не ліквідовано, та відсутні докази передачі функцій та завдань до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що вперше позивач звернувся до УПСЗН із заявою про призначення житлової субсидії 17.08.2015.
На підставі цієї заяви відповідачем прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 субсидії на 12 місяців з місяця звернення, тобто з серпня 2015 року по липень 2016 року включно.
Після закінчення цього терміну УПСЗН, відповідно до пункту 16 Положення про порядок призначення житлових субсидій, самостійно здійснило призначення ОСОБА_1 субсидії на термін з серпня 2016 року по квітень 2017 року.
Житлова субсидія ОСОБА_1 була призначена і на наступні періоди: з травня 2017 року по квітень 2018 року та з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.
18.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача за роз`ясненням, з яких підстав йому з 2016 року не нараховується субсидія.
Листом від 03.04.2019 позивача повідомлено, що до жовтня 2016 року ним отримувались послуги з електро,- та газопостачання для опалення житлового будинку і вартість соціальних нормативів цих послуг в сукупності утворювала значну різницю між розміром плати за них та розміром обов`язкового відсотка платежу, що і було розміром субсидії.
За інформацією Зміївського відділу реалізації ТОВ “ХАРКІВГАЗ ЗБУТ” з 03.10.2016 позивачу припинено надання послуги з газопостачання для опалення будинку. Відповідно, з цього ж дня Управлінням праці та соціального захисту населення припинено врахування цієї послуги при нарахуванні житлової субсидії. Субсидія стала нараховуватися тільки на послуги з електропостачання та газопостачання для газової плити, що значно зменшило її розмір. У зв`язку вищезазначеним, здійснено перерахунок житлової субсидії за період з 01.10.2016 по 30.04.2017. За результатами перерахунку в цей період надміру нараховано 259,79 грн. субсидії на оплату електроенергії та 8254,29 грн. на оплату природного газу. Ці кошти будуть зняті з особових рахунків у відповідних підприємствах.
Не погоджуючись з зазначеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог Порядку №848 споживачем не виконано обов`язок щодо інформування структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема, зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, відтак позовні вимоги є необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України від 09.11.2017 року №2189-VIII «Про житлово - комунальні послуги» (далі по тексту - Закон №2189-VIII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Пунктом 5 ст.1 Закону №2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Приписами п.7 ч.1 ст.4 Закону №2189-VIII встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.
З аналізу наведених норм спеціального Закону, яким врегульовано правові відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, слідує, що єдиним органом, який може визначати на законодавчому рівні умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій, є Кабінет Міністрів України.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (далі по тексту - Положення №848; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до п.п. 1, 2 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.
Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Згідно з п.3 Порядку №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Відповідно до п.14 Порядку №848 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.
Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.
Згідно з п.15 Порядку №848 для домогосподарств, які використовують природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення, житлова субсидія на опалювальний сезон розраховується з 16 жовтня по 15 квітня включно.
Відповідно до п.16 Порядку №848 після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).
Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення.
Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення.
Пунктом 17 Порядку №848 встановлено, що перерахунок житлової субсидії в межах установленого строку її призначення без звернення громадян здійснюється у разі, зокрема, отримання за запитом уточненої інформації про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, доходи осіб, зазначених у пункті 9 цього Положення (крім житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива).
У разі необхідності проведення перерахунку житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується.
У відповідності до п.22 Порядку №848 за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли, зокрема, громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.
За обставинами справи, відповідачем під час призначень позивачу житлової субсидії здійснювався обмін даних в електронному вигляді, що підтверджено наявними в матеріалах справи довідками.
Так, після закінчення терміну призначення ОСОБА_1 субсидії вперше, Управління, керуючись нормами Положення №848, самостійно здійснило призначення позивачу субсидії на термін з серпня 2016 року по квітень 2017 року, зібравши необхідну інформацію у порядку, визначеному Положенням №848. Однією з підстав для призначення субсидії позивачу за вказаний період була інформація організацій – надавачів послуг про забезпеченість його послугами, отримана шляхом обміну даних в електронному вигляді, зо підтверджується довідкою від 03.08.2016 року, в якій чітко зазначено як різновид отримуваних на той час позивачем послуг -  опалення газове з лічильником.
З огляду на вказане, позивачу призначалась житлова субсидія.
Проте, листом від 04.04.2019 року повідомлено Управління, що опалювальний прилад в домоволодінні ОСОБА_1 відключений з 03.10.2016 року, що свідчить про безпідставне отримання позивачем житлової субсидії за спірний період.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач мав здійснити дії щодо отримання відомостей про забезпеченість споживачів комунальними послугами, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем виконано відповідний обов`язок,  що підтверджено наявними в матеріалах довідками.
При цьому, позивач, як споживач, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема, зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання.
Доказів повідомлення позивачем Управління про зміну обставин, а саме відключення опалювального приладу в домоволодінні ОСОБА_1 з жовтня 2016 року позивачем не надано та матеріали справи не містять.
Оскільки позивач у заяві про призначення житлової субсидії від 15.08.2015 року просив призначити житлову субсидію на газопостачання та електропостачання, тому житлова субсидія призначена саме на ці два види послуг, які є пов`язаними між собою та у разі припинення або здійснення перерахунку житлової субсидії здійснюється припинення (перерахунок) на всі види призначеної житлової субсидії.
Разом з тим, позивачем у заяві про призначення житлової субсидії від 15.08.2015 року самостійно вказано про те, що він зобов`язується у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом місяця.
Відповідно до п.13 Порядку №848 громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в порушення вимог Порядку №848 позивачем не виконано обов`язок та не повідомлено відповідача про зміну обставин, а саме відключення опалювального приладу в домоволодінні ОСОБА_1 з жовтня 2016 року.
Посилання апелянта на те, що на момент відключення опалювального приладу 03.10.2016 року позивач не був особою, якій призначено субсидію, оскільки рішення про призначення житлової субсидії прийнято 27.10.2016 року та 29.11.2016 року, є помилковими, оскільки рішення про призначення субсидії позивачу на період з серпня 2016 року по квітень 2017 року було прийнято 27.09.2016 року, тобто до дати відключення газоопалювального приладу в будинку позивача (03.10.2016 року). При цьому, рішення Управління від 27.10.2016 року та від 29.11.2016 року – це рішення про розрахунки субсидії позивачу, відповідно, на жовтень 2016 року та на листопад 2016 року – лютий 2017 року, прийняті в рамках загального рішення від 27.09.2016 року про призначення позивачу субсидії на період з серпня 2016 року по квітень 2017 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо проведення позивачу перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2016 року по 30.04.2017 року, відтак позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені сторонами по справі, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу  без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 по справі № 520/8575/19  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  27.02.2023 року