ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       27 грудня 2022 року                                                                м. Чернівці
                        Справа № 726/1123/22
                                                                        Провадження №22-ц/822/915/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого - Литвинюк І. М. 
суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.         
секретар – Собчук І.Ю.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 серпня 2022 року, головуючий у І-й інстанції – Проскурняк І.Г., 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у серпні 2022 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 .. Спадщину він прийняв своєчасно шляхом звернення в установлений законом термін до нотаріуса. Також спадкоємцем першої черги є його рідний брат – ОСОБА_4 , який відмовився від спадщини, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. від 21.02.2022 року за №15/05-14.
Зазначав, що після смерті його батька відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 58 %, розташованого в АДРЕСА_1 , яка належала батькові на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 серпня 1996 року. Відповідно до даного свідоцтва власниками незакінченого будівництвом житлового будинку в рівних частинах також є рідні сестри померлого - відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Згідно з технічним паспортом, виготовленим Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок літ. «Г» складається з наступних споруд: коридор літ.1 площею 12,10 кв.м, кімнати літ.2 площею 16,90 кв.м, кімнати літ.3 площею 20,80 кв.м, кухні літ. 4 площею 14,90 кв.м, кімнати літ.5 площею 20,80 кв.м, кімнати літ. 6 площею 17,10 кв.м, загальною площею 102,60 кв.м, в тому числі 75,60 кв.м, вартістю 700 000 грн.
Просив визнати за ним майнові права забудовника на 1/3 частину незакінченого будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , літ.Г загальною площею 102,60 кв.м, в тому числі житловою 75,60 кв.м вартістю 700 000 грн, яка належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 серпня 2022 року позов ОСОБА_4 задоволено. 
Визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнові права забудовника на 1/3 частину незакінченого будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , літ.Г загальною площею 102,60 кв.м, в тому числі житловою 75,60 кв.м вартістю 700 000 грн, яка належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На зазначене рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, порушив його права спадкоємця за законом 1 черги і незаконно позбавив його спадщини. 
На апеляційну скаргу відзив не надходив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. У разі, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
Однак повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.
Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.07.1990 року підтверджується, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_4 ..
Довідкою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. №15/02-14 від 21 лютого 2022 року встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся спадкоємець першої черги - син померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Свідоцтвом про право на спадщину від 12 серпня 1996 року, посвідченим нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д., підтверджується, що спадкоємцями майна, а саме, незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 58 % розташованого в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 є в рівних частинах його діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..
З довідки №86/02-14 від 26 жовтня 2022 року, виданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., вбачається, що спадкоємцями, які станом на 26 жовтня 2022 року прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємцем 1 черги після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частинами першою, п`ятою і шостою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Тлумачення частини шостої статті 1273, частини другої статті 1269 ЦК України свідчить про те, що цивільне законодавство надає особі, яка відмовилися від прийняття спадщини, право відкликати її відмову протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Це право може бути реалізоване як шляхом відкликання заяви про прийняття спадщини, так і поданням заяви про прийняття спадщини (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 681/2112/15-ц, провадження № 61-8869св18).
Отже, у випадку, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, змінив своє рішення щодо відмови від прийняття спадщини, він може протягом цього строку звернутися до нотаріуса (іншого уповноваженого органу) із заявою про відкликання своєї заяви про прийняття спадщини або із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у розгляді справи, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі №6-885 цс15 та від 17 лютого 2016 року у справі №6-76цс16.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду впливає на права та обов`язки спадкоємця 1 черги ОСОБА_4 щодо спадкового майна після смерті його батька ОСОБА_5 , оскільки його, як спадкоємця 1 черги на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залучено до участі у справі.
Згідно з частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про неможливість розгляду справи без участі у справі у відповідному процесуальному статусі спадкоємця 1 черги за законом ОСОБА_4 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 ..
Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, у порушення вимог статей 263-264 ЦПК України, не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин справи, не встановив склад сторін у справі та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.
Отже, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, внаслідок порушення норм процесуального права не встановлено фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки вирішення спору без залучення до участі у справі всіх належних сторін є порушенням їх прав, а суд апеляційної інстанції не має повноважень залучити співвідповідачів до участі у справі.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
За правилами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Відповідно до пункту 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
       Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 листопада 2022 року ОСОБА_4 у даній справі звільнено від сплати судового збору. 
       Враховуючи те, що ОСОБА_4 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яка задоволена апеляційним судом, з позивача підлягає стягненню 3 499,99 грн судового збору на користь держави за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити. 
Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 18 серпня 2022 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини, відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3 499,99 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено         27 грудня 2022 року.

Головуючий                                                        І.М. Литвинюк

Судді:                                                                 І.Н. Лисак 
                               
                                       І.Б. Перепелюк