Ухвала
 
03 березня 2023 року
м. Київ
справа № 738/429/21
провадження № 51-608ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 25 червня 
2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 09 лютого 2023 року скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику  ОСОБА_4 було вказано про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій. Крім того, захиснику  ОСОБА_4 зазначено про необхідність відповідним чином конкретизувати, 
як саме можливі порушення КПК вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, що тягнуло б за собою обов`язкове їх скасування.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги, захисник 
 ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 09 лютого 2023 року недоліки касаційної скарги захисник не усунув та допустився нових.
Так, у повторно поданій касаційній скарзі захисник  ОСОБА_4 посилається 
на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, захисник ОСОБА_4 вказуючи у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, так і не навів належного обґрунтування щодо незаконності оскаржених судових рішень з підстав, передбачених пунктами 
1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на відповідні положення статей 370, 412, 413 
і 419 КПК у їх взаємозв`язку.
При цьому, посилаючись на можливі порушення допущенні судами, захисник ОСОБА_4 відповідним чином так і не конкретизував, як саме ці порушення КПК вплинули на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень, що тягнуло б за собою їх обов`язкове скасування.
Крім того, посилаючись на положення п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК, захисник  ОСОБА_4 у своїй касаційні скарзі не вказує чи був потерпілий ОСОБА_6 неналежно повідомлений про дату, час і місце судових засідань при розгляді кримінального провадження щодо 
ОСОБА_5 , а також, яким чином це вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_6 касаційної скарги з цього приводу до суду не подавав.
Оскільки, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що захисник  ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу навирок Менського районного суду Чернігівської області від 25 червня 
2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року щодо 
ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику  ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	      ОСОБА_3 	
Судді: