КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Грегуль О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 754/494/22
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2557/2023
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
14 березня 2023 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді  Мережко М.В.,
суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондар Інна Павлівна, на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року, додаткове заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та додаткову ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,
встановив:
 
У січні 2022 року ОСББ «ЖК Лісова Казка» звернулося до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 08 травня 2019 року було зареєстровано ОСББ «ЖК Лісова Казка» за адресою: м. Київ, вул. Радистів, 34-Е.
Відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та одним із співвласників вказаного ОСББ.
Посилаючись на неналежну оплату відповідачкою внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і внесків на забезпечення охорони багатоквартирного будинку, позивач просив стягнути з відповідачки за період з 20 вересня 2020 року по жовтень 2021 року: 4538,96 грн оплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і внесків на забезпечення охорони багатоквартирного будинку. Також просив покласти на відповідача судові витрати.
Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка»  4538,96 грн оплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і внесків на забезпечення охорони багатоквартирного будинку, 2270 грн судового збору.
Додатковим заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року задоволено подане у даній справі клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка»   6500 грн правничої допомоги.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.
Додатковою ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року задоволено подане у даній справі клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Лісова Казка» 2000 грн правничої допомоги.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року, додаткове заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та додаткову ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що нарахування заборгованості здійснювалось  за тарифом, затвердженим на зборах співвласників 09 серпня 2020 року та які оформлялися протоколом № 1 від 30 серпня 2020 року загальних зборів ОСББ «ЖК Лісова казка» співвласників багатоквартирних будинків. На даних зборах було затверджено внесок на утримання будинків в розмірі 8,58 грн. за метр квадратний належної співвласнику квартири також нежитлового приміщення (питання п`яте порядку денного). Посилаючись на даний протокол позивач здійснив нарахування заборгованості. Однак, рішенням Господарського суду м. Києва від 05 листопада 2021 року у справі № 910/4102/21 (яке залишене без змін постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 15 вересня 2022 року), визнано недійсним вказане рішення загальних зборів ОСББ «ЖК Лісова казка» в частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання в розмірі 8,58 грн. за метр квадратний належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення. 
За таких обставин відповідачка вважає нарахування заборгованості безпідставним, тому просить ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.
Також у апеляційній скарзі зазначає, що розмір витрат позивача на правову допомогу є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки значно перевищує ціну позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСББ «ЖК Лісова Казка» стверджує, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, вказує на відсутність підстав для врахування судом доказів, долучених до апеляційної скарги, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Також від ОСББ «ЖК Лісова Казка» до суду надійшло клопотання про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4538,96 грн.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався тим, що наявність заборгованості є доведеною,  її розмір обґрунтований.
Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Встановлено, що в будинках АДРЕСА_2 створено ОСББ «ЖК Лісова казка».
Відповідно доінформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (а.с. 27)
На загальних зборах співвласників будинків, які відбулися 09 серпня 2020 року прийнято рішення про передачу усіх функцій з управління багатоквартирним будинками ОСББ «ЖК Лісова казка». При цьому, право визначення точної дати передачі будинків в управління надано правлінню ОСБ «ЖК Лісова казка».
Відповідно до рішення правління з 20 вересня 2020 ОСББ «ЖК Лісова казка» почало управляти будинками. Пунктом 5 ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 2 розділу ІV Статуту ОСББ «ЖК Лісова казка» сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу, встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Відповідно до ст. 10 вказаного Закону України, вищим органом управління Об`єднання є загальні збори.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
За змістом статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що Загальними зборами співвласників Будинків, які відбулися 09 серпня 2020 року було затверджено внесок на утримання будинків по АДРЕСА_2 в розмірі 8,58 грн за м2., ґрунтуючись на якому позивач здійснював нарахування щомісячних платежів.
Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 05 листопада 2021 року у справі № 910/4102/21 (яке залишене без змін постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 15 вересня 2022 року), визнано недійсним згадане рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова казка» в частині питання п`ятого порядку денного, яким затверджено внесок на утримання в розмірі 8,58 грн. за метр квадратний належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення. 
Колегія суддів погоджується з доводами відповідачки, що визнання недійсним рішення загальних зборів (в частині питання п`ятого порядку денного) унеможливлює здійснення нарахування заборгованості за підставі вказаного пункту рішення загальних зборів ОСББ.
Будь-яких інших доказів на підтвердження встановлення тарифу, за яким ОСББ могло здійснювати нарахування щомісячних платежів за спірний період суду не надано.
За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості перевірити правильність наведеного позивачем розрахунку заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території на суму 3963,96 грн. А відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Разом з цим, розмір внеску на забезпечення охорони будинку (115 грн щомісячно) встановлено пунктом 7 рішення загальних зборів ОСББ «ЖК Лісова Казка» від 23 травня 2021 року.
Як видно із матеріалів справи, у відповідачки також виникла заборгованість зі сплати внеску на забезпечення охорони будинку за період з 20 вересня 2020 року по 02 грудня 2021 року у розмірі 575 грн і така заборгованість підлягає стягненню на користь позивача.
Отже, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, що суд першої інстанції у повному обсязі не дослідив наявні у справі докази та не надав їм належну правову оцінку, в результаті чого ухвалив рішення, яке не повною мірою відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами під час розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Як видно із матеріалів справи, позивач ОСББ «ЖК Лісова Казка» під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій поніс судові витрати на правову допомогу на загальну суму 14 500 грн (6500 + 2000 + 6000).
Крім цього, позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2270 грн. ОСОБА_1 сплатила 3405 грн судового збору за подачу апеляційної скарги на судове рішення.
Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені сторонами під час розгляду справи, враховує, що апеляційної скаргу відповідачки слід частково задовольнити та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову. 
Враховуючим, що суд задовольняє позов ОСББ «ЖК Лісова Казка» на 12,5%, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1812,50 грн витрат на правову допомогу та 287 грн судового збору, в той час як з позивача на користь відповідачки належить стягнути 2973,65 грн на відшкодування сплаченого судового збору.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 10 вказаної статті встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
За таких обставин, з огляду на передбачену законом можливість взаємного зарахування судових витрат, враховуючи складність справи, ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, відсоток задоволених позовних вимог, апеляційний суд вважає за можливе звільнити сторони від обов`язку по відшкодуванню судових витрат одна одній.
Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондар Інна Павлівна, задовольнити частково.
Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року, додаткове заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та додаткову ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року скасувати.
Ухвалити по справі нове судове рішення.
Позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Лісова Казка» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Радистів, 34-Е, ЄДРПОУ: 42989344) заборгованість за внесками на забезпечення охорони багатоквартирного будинку за період з 20 вересня 2020 року по 02 грудня 2021 року у розмірі 575 (п`ятсот сімдесят п`ять) гривень.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                              М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                      Н.В. Ігнатченко
 
С.І. Савченко