ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2023 р.                                       Справа №914/346/20 (914/155/21)

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя                                                              Желік М.Б.  
судді                                                                                    Орищин Г.В.
                                                                                            Галушко Н.А.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001”, б/н від 28.07.2021 (вх. ЗАГС 01-05/2588/21 від 29.07.2021)
на рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 (суддя Артимович В.М.) 
у справі №914/346/20 (914/155/21)
за позовом Приватного підприємства “Захід Агроінвест”, м.Львів 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001”, смт.Теофіполь, Теофіпольський район, Хмельницької області
про стягнення 2858771,15 грн.
у межах справи №914/346/20
за заявою Приватного підприємства “Лан Оіл Трейд”, м.Львів
до Приватного підприємства “ Захід Агроінвест”, м.Львів (код ЄДРПОУ 32865702)
про банкрутство

за участю представників:
від позивача: Рустамова Н.Я. (поза межами приміщення суду);
від відповідача (скаржника): представник Ромашин В.М. ( в залі суду), Ярош В.Ю. (поза межами приміщення суду);
інші учасники: не з`явилися.   

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ
Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі №914/346/20(914/155/21) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” на користь Приватного підприємства “Захід Агроінвест” 2 625 978,07 грн. основного боргу, 169 640,48 грн. пені та 41 934,28 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору. В частині позовних вимог про стягнення 63 152,60 грн. пені відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2021 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” про стягнення 2  858  771,15 грн. відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
25.01.2022 постановою Верховного суду касаційну скаргу Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” в особі ліквідатора арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича задоволено частково; постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 у справі № 914/346/20(914/155/21) скасовано; справу направлено до Західного апеляційного господарського суду на новий розгляд. 
За результатами нового розгляду справи постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі №914/346/20(914/155/21) залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Постановою Верховного Суду від 10.11.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” задоволено частково, скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 у справі №914/346/20(914/155/21) та направлено на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2022 вказану справу розподілено до розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А.
28.11.2022 ухвалою Західного апеляційного господарського суду розгляд справи № 914/346/20(914/155/21) призначено в судовому засіданні на 21.12.2022.
09.12.2022 на електронну адресу суду від представника скаржника надійшла заява про участь у судовому засіданні призначеному на 21.12.2022 в режимі відеоконференції з визначенням суду, відповідального за проведення відеоконференції – Господарський суд Хмельницької області.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відмовлено представнику ТОВ “Україна 2001” у задоволенні заяви б/н від 09.12.2022 (вх. № 01-04/7038/22 від 09.12.2022) про розгляд справи №914/346/20 (914/155/21) в режимі відеоконференції з підстав зазначених у ній.
19.12.2022 представниками позивача та відповідача подані до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, які ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 задоволено судом. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у ній.
25.01.2023 представником Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій правочинів та інших документів на підставі яких виникли зобов`язання ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001”, при цьому зазначає, що долучені документи наявні в матеріалах справи № 914/346/20 про банкрутство ПП “Захід-Агроінвест” (том 25). 
31.01.2023 представником Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 розгляд справи відкладався з підстав зазначених у ній. 
01.02.2023 представником скаржника подано до суду заяву про витрати на правничу допомогу, в якому представник інформує, що докази розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, і попередній орієнтовний розмір яких складав 20  000,00 грн. будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
20.02.2023 представником Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” подано до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 задоволено судом.
22.02.2023 представником скаржника адвокатом Ярош В.Ю. подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі  відеоконференції поза межами приміщення суду, що задоволено судом.
В судовому засіданні 22.02.2023 позивач та відповідач участь уповноважених представників забезпечили, які навели свої доводи та міркування щодо вимог апеляційної скарги, та просили врахувати їх при винесені постанови. 
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів з врахуванням висновків Верховного суду вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, відтак оскаржене рішення слід скасувати, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.02.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ПП “Захід-Агроінвест”, введено процедуру розпорядження майном та мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ракущинця А.А. 
Ухвалою господарського суду Львівської області від 24.06.2020 грошові вимоги конкурсного кредитора ТОВ “Україна 2001” визнано в сумі 22  929  583,53 грн., як такі, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника, з яких: 4 204,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 22  925 379,53 грн. (основний борг) - четверта черга.
Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.07.2020 окрім іншого, затверджено  перелік та розмір визнаних вимог кредиторів ПП “Захід-Агроінвест” які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів боржника,  визначено перелік та розмір не визнаних судом вимог кредиторів.
Постановою господарського суду Львівської області від 24.07.2020 ПП “Захід-Агроінвест” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Пурія Р.П.
Боржником в особі ліквідатора – арбітражного керуючого Пурія Р.П. 20.01.2021 подано до господарського суду позовну заяву в межах справи про банкрутство до конкурсного кредитора ТОВ “Україна-2001” про стягнення 2  858   771, 15 грн., з яких 2   625   978,07 грн. заборгованості за надані послуги та 232  793, 08 грн. пені.
Рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2021 яким позовні вимоги задоволено частково, та стягнуто з ТОВ “Україна 2001” на користь ПП “Захід-Агроінвест” 2  625  978,07 грн. основного боргу, 169  640,48 грн. пені та 41  934,28 грн. витрат на оплату судового збору двічі було предметом перегляду судом апеляційної інстанції. Скасовуючи попередні судові рішення Верховний Суд у постанові від 10.11.2022, в якій касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” задоволено частково, скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 у справі №914/346/20(914/155/21) та направлено справу на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду вказав наступне. 
Під час нового розгляду справи необхідно встановити обставини щодо зарахування на підставі пункту 8.1. договору (в редакції згідно з додатковою угодою від 30.10.2019) зустрічних однорідних вимог у сумі 2 225 256,23 грн., яка не увійшла до суми зарахування, проведеного згідно із заявою від 04.11.2019, які саме зобов`язання обох сторін припиняються (повністю чи частково), за якими саме правочинами, яка сума заборгованості заявлена до зарахування як кредитором так і боржником, чи існувала така заборгованість взагалі та чи настав строк виконання вимог, заявлених до зарахування. 
Згідно ч.1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.  
На виконання вказівок Верховного суду судом встановлено, що 15.10.2019 між ПП “Захід-Агроінвест” (виконавець) та ТОВ “Україна 2001” (замовник) укладено договір № 15/10-пс на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) (далі - договір), відповідно до умов якого замовник зобов`язується передати виконавцю давальницьку сировину у строки та на визначених у договорі умовах, оплатити виконавцю виконані роботи з переробки такої сировини, оплатити виконавцю послуги з відвантаження продукції у випадку завантаження у вагони, а виконавець зобов`язується переробити сировину та безкоштовно зберігати готову продукцію до остаточного її забору замовником.
Згідно п. 6.5. договору визначено, що виконавець, після переробки сировини (її партії) складає акт виконаних робіт та виробничий звіт (форма №23) де вказується кількість продукції та вартість переробки давальницької сировини. Виконавець після складання акту виконаних робіт підписує і скріплює його своєю печаткою, після чого передає замовнику. Замовник протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання зазначеного акту виконаних робіт підписує та скріпляє його своєю печаткою, та повертає один екземпляр виконавцю. У разі розбіжностей або зауважень з боку замовника, останній повертає акт виконавцю із своїми зауваженнями. 
30.10.2019 між ПП “Захід-Агроінвест” (виконавець) та ТОВ “Україна 2001” (замовник) підписано додаткову угоду до договору №15/10-пс на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) від 15.10.2019, відповідно до п.1. якої п.8.1. договору № 15/10-пс від 15.10.2019 викладено у наступній редакції: “Оплата вартості ціни робіт з переробки сировини (її партії) здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний (розрахунковий) рахунок виконавця на підставі рахунку протягом 2 (двох) операційних (банківських днів) з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (п.6.5. договору). У випадку наявності заборгованості виконавця перед замовником за іншими правочинами (строк виконання яких настав), зобов`язання замовника, за даним договором відразу припиняються повністю або частково в залежності від суми заборгованості виконавця, шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог між виконавцем і замовником, а зобов`язання виконавця перед замовником автоматично зменшуються на суму зобов`язань замовника перед виконавцем за цим договором”.
В пунктах 2, 3 додаткової угоди зазначено, що інші умови договору залишаються незмінними. Додаткова угоди набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною договору на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) № 15/10- пс від 15.10.2019. Додаткова угода посвідчена підписами уповноважених представників сторін та скріплена їхніми печатками. Належним чином завірена копія додаткової угоди міститься в матеріалах справи.
Окрім цього, умовами укладеного між сторонами договору № 15/10- пс від 15.10.2019 визначено, що у разі порушення зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором і чинним в Україні законодавством. (п.11.1. договору). За порушення термінів оплати переробки давальницької сировини замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (п. 11.2 Договору).
Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) , а також відшкодування збитків не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за цим договором (п.11.5. договору). 
Матеріали справи містять рахунки на оплату товарів (робіт,послуг), що виставлені Приватним підприємством “Захід-Агроінвест” Товариству з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” №ЗА-00000224 від 30.10.2019 на суму 400  721,84 грн. (переробка соняшника на олію (3 клас), №ЗА-00000213 від 18.11.2019 на суму 51  468,90 грн. (завантаження в ж/д вагони (гранули з шроту соняшникового), № ЗА-00000208 від 06.11.2019 на суму 2  111  322,73 грн. (переробка соняшнику на олію (соняшник 3 клас), № ЗА-00000207 від 06.11.2019 на суму 62  464,60 грн. (переробка соняшника на олію (соняшник 3 клас) на загальну суму 2  625  978,07 грн. 
Окрім того, на виконання умов договору № 15/10-пс від 15.10.2019 замовником та виконавцем підписано акти надання послуг № 634 від 30.10.2019 на суму 400 721,84 грн., № 658 від 18.11.2019 на суму 51 468,90 грн., № 657 від 12.11.2019 на суму 2  111 322,73 грн., № 656 від 06.11.2019 на суму 62 464,60 грн., які не були оплаченими відповідачем. Доказів протилежного в матеріалах справи не міститься. Сторонами не спростовуються вказані обставини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних у справі правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові 
Згідно положень ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушеннями зобов`язання, що зумовлюють настання правових наслідків, встановлених договором або законом: зокрема, сплати неустойки (штрафу, пені) тощо (ст.ст. 549, 610, 611 Цивільного кодексу України). При цьому в силу частини 6 статті 232 Господарського суду України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Невиконання зобов`язання щодо оплати виконаних робіт з переробки сировини та послуг з відвантаження продукції стали підставою для звернення ПП “Захід-Агроінвест” до суду з позовними вимогами до ТОВ “Україна 2001” щодо стягнення основної суми заборгованості, яка виникла із договору №15/10-пс від 15.10.2019 в сумі 2  625  978,07 грн., розмір якої позивач підтверджує підписаними між сторонами та неоплаченими зі сторони замовника актами № 634 від 30.10.2019, №658 від 18.11.2019, № 657 від 12.11.2019, та № 656 від 06.11.2019. Окрім того, виконавець, на підставі положень п. 11.2. договору просив стягнути з замовника пеню в розмірі 232  793,08 грн. за порушення термінів оплати переробки давальницької сировини, визначивши при цьому період прострочення з 06.05.20320 по 18.01.2021. 
Колегія суддів дослідивши докази, які містяться в матеріалах цієї справи, та докази, що долучені представником ТОВ “Україна 2001” до заяви про визнання кредиторських вимог в межах справи про банкрутство ПП “Захід-Агроінвест” № 914/346/20, заслухавши думку уповноважених представників сторін та врахувавши висновки Верховного Суду приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог повністю з врахуванням наступного. 
Матеріали справи містять заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.11.2019 (том 1 а.с. 44-46), якою позивач – ПП “Захід-Агроінвест” повідомив відповідача про проведений відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України та статті 203 Господарського кодексу України взаємозалік зустрічних однорідних грошових вимог на загальну суму 8 590 018,53 грн.
У заяві про зарахування позивачем вказано, що грошові зобов`язання ТОВ “Україна 2001” перед ПП “Захід-Агроінвест” за договором № 15/10-пс від 27.05.2019 на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) на суму вимог 400 721,84 грн., строк виконання яких настав 02.11.2019 припиняються проведеним взаємозаліком зустрічних однорідних грошових вимог. 
Після проведеного взаємозаліку заборгованість ТОВ “Україна 2001” перед ПП “Захід-Агроінвест” обліковується в розмірі 0 грн., заборгованість ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001” обліковується в розмірі 14 335 361 грн. за договором комісії № КП/0106/3 від 01.06.2018. 
Зазначена заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.11.2019 підписана директором Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” Гарач В.М.
Окрім того, як зазначалося вище, 30.10.2019 між ПП “Захід-Агроінвест” (виконавець) та ТОВ “Україна 2001” (замовник) підписано додаткову угоду до договору №15/10-пс на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) від 15.10.2019, відповідно до п.1. якої п.8.1. договору № 15/10-пс від 15.10.2019 викладено у наступній редакції: “Оплата вартості ціни робіт з переробки сировини (її партії) здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний (розрахунковий) рахунок виконавця на підставі рахунку протягом 2 (двох) операційних (банківських днів) з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (п.6.5. договору). У випадку наявності заборгованості виконавця перед замовником за іншими правочинами (строк виконання яких настав), зобов`язання замовника, за даним договором відразу припиняються повністю або частково в залежності від суми заборгованості виконавця, шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог між виконавцем і замовником, а зобов`язання виконавця перед замовником автоматично зменшуються на суму зобов`язань замовника перед виконавцем за цим договором”.
Положення ч.1 ст.204 ЦК України встановлює презумцію правомірності правочину, так правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, згідно положень статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.(ч.1 ст. 627 ЦК України).
За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги — це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї зі сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України. Однак, якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, то сторона має право звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав із позовом до суду про визнання її недійсною, з урахуванням частини першої, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.
Окрім того, якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов`язань (наприклад, недопустимість зарахування зустрічних вимог згідно з статтею 203 Господарського кодексу України та статтею 602 Цивільного кодексу України), то вона вправі звернутися до господарського суду з позовом про примусове виконання зобов`язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Аналогічні положення визначені ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення повністю або частково одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша – боржником, а в другому – навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). 
При цьому, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:
1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);
2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);
3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї зі сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.
Водночас, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.
Колегією суддів з метою встановлення факту зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі п.8.1. договору № 15/10-пс від 15.10.2019 (в редакції додаткової угоди від 30.10.2019) у сумі 2  225  256,23 грн., яке не увійшло до суми зарахування, проведеного згідно із заявою від 04.11.2019 досліджено наступне.
01.06.2019 між ТОВ “Україна 2001” (комітент) та ПП “Захід-Агроінвест” (комісіонер) укладено договір комісії на продаж товару за № КП/0106/3. Даним договором передбачено, що комісіонер зобов`язується від свого імені за дорученням комітента реалізувати третім особам належну комітенту продукцію, а саме: соняшник на найбільш вигідних умовах для комітента умовах, за ціною не нижчою ніж 11300,00 грн. за тонну. У разі не реалізації товару третім особам повернути товар комітенту або викупити товар за вищезазначеною ціною, сплативши комітенту 21% річних від ціни договору як плату за користування товарним кредитом, починаючи з дня передачі товару на реалізацію до дня повернення товару або зарахування коштів комітенту за придбаний товар. Кількість товару, угоди з продажу якого зобов`язаний вчинити комісіонер становить 1671,341 тонн. Загальна сума договору становить 18 886 153,30 грн.
Додатковою угодою від 03.06.2019 до договору комісії від 01.06.2019 за № КП/0106/3, внесено зміни в. п. 1.1 договору: “За цим договором комісіонер зобов`язується від свого імені за дорученням комітента реалізувати третім особам належну комітенту продукцію, а саме: соняшник на найбільш вигідних умовах для комітента умовах, за ціною не нижчою ніж 11 300,00 грн. за тонну. У разі не реалізації товару третім особам повернути товар комітенту або викупити товар за вищезазначеною ціною, перерахувавши кошти за придбаний товар протягом 10 календарних днів з моменту невиконання обов`язку з реалізації товару третім особам”, п. 2.1.3 договору: “Реалізувати або повернути товар комітенту у термін до 01.11.2019, або викупити товар за ціною, встановленою п. 1.1 договору”, п. 2.1.4 договору: “Перерахувати на розрахунковий рахунок комітента кошти за проданий товар протягом трьох банківських днів з моменту реалізації товару”.
Як вбачається з акту приймання-передачі від 01.06.2019 скріпленого підписами та печатками сторін ТОВ “Україна 2001” надано ПП “Захід-Агроінвест” на зберігання соняшник в кількості 1671,341 тонн.
Згідно ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Відповідно до ст. 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.
Статтею 1014 ЦК України передбачено, що комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові.
Комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента. Якщо при прийнятті комісіонером майна, що надійшло від комітента, або майна, що надійшло для комітента, будуть виявлені недостача або пошкодження, а також у разі завдання шкоди майну комітента комісіонер повинен негайно повідомити про це комітента і вжити заходів щодо охорони його прав та інтересів. Комісіонер, який не застрахував майно комітента, відповідає за втрату, недостачу, пошкодження майна комітента, якщо він був зобов`язаний застрахувати майно за рахунок комітента відповідно до договору або звичаїв ділового обороту (ст. 1021 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Як встановлено судом боржником не виконано у встановлений термін прийнятих на себе зобов`язань щодо реалізації соняшника третім особам, не повернуто товар в кількості 1671,341 тонн. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Сторони встановлених обставин не спростовують. 
Слід зазначити, що розмір заборгованості ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001” за договором комісії на продаж товару від 01.06.2019 за № КП/0106/3, в сумі 18  886 153,30 грн. встановлено і ухвалою господарського суду Львівської області від 914/346/20 від 24.06.2020. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку господарським судом не досліджувалися обставини щодо наявності чи відсутності зарахування зустрічних однорідних вимог, що має місце при розгляді цієї справи. 
Доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджується й те, що згідно здійсненого позивачем зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно заяви від 04.11.2019 грошові зобов`язання ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001”припиняються взаємозаліком на суму 4  550  792,30 грн. за договором комісії № КП/0106/3 від 01.06.2018, а сума заборгованості після взаємозаліку становить 14  335  361,00 грн. Слід зазначити, що по інших договорах укладених між позивачем та відповідачем після здійсненого взаємозаліку розмір заборгованості ТОВ “Україна 2001” перед ПП “Захід-Агроінвест”, а також ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001” становить 0,00 грн. 
Судом також встановлено, що між сторонами договору № 15/10-пс від 15.10.2019 після зарахування зустрічних однорідних грошових вимог згідно з заявою від 04.11.2019 підписано ще три акти наданих послуг, а саме №658 від 18.11.2019, № 657 від 12.11.2019, та № 656 від 06.11.2019, які відповідно до п.8.1 договору ( в редакції додаткової угоди від 30.10.2019) повинні були бути оплаченими шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі виставленого рахунку протягом 2 банківських днів з дати підписання акту приймання передачі наданих послуг.
З врахуванням визначеного сторонами терміну оплати, строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі сплати наданих послуг згідно акту № 656 від 06.11.2019 настав 08.11.2019, згідно акту № 657 від 12.11.2019 настав 14.11.2019, а згідно акту 18.11.2019 настав 20.11.2019. 
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що зобов`язання позивача та відповідача за договором №15/10 –пс від 15.10.2019 ( в редакції додаткової угоди від 30.10.2019) та договором комісії №КП/0106/3 від 01.06.2019 (в редакції додаткової угоди від 03.06.2019) є грошовими, однорідними, строк виконання за якими настав.
Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність оспорювання заявником змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, передбачених заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.11.2019, а також оспорення/невизнання положень додаткової угоди від 30.10.2019 до договору № 15/10-пс на переробку соняшника на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) від 15.10.2019, зокрема, в частині припинення зобов`язань шляхом зустрічного зарахування. Докази неможливості зарахування зустрічних вимог чи докази оскарження у судовому порядку заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог у матеріалах справи також відсутні.
Відтак, враховуючи положення додаткової угоди від 30.10.2019 до договору № 15/10-пс від 15.10.2019 щодо припинення у випадку наявності заборгованості ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001” за іншими правочинами ( у даному випадку за договором комісії на продаж товару від 01.06.2019 за № КП/0106/3, як не заперечується ні позивачем, ні відповідачем), строк виконання яких настав (що встановлено судом у даній справі, з огляду на положення п. 2.1.3 та 2.1.4 додаткової угоди до договору комісії № КП/0106/3 від 01.06.2019), зобов`язання ТОВ “Україна 2001” відразу припиняються повністю або частково в залежності від суми заборгованості ПП “Захід-Агроінвест” шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, при цьому зобов`язання позивача в даному випадку перед відповідачем автоматично зменшуються на суму зобов`язань відповідача перед позивачем.
З огляду на зазначене, господарський суд дійшов безпідставного висновку про відсутність припинення відповідних зобов`язань сторін на підставі заяви про зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 04.11.2019 та п.8.1. додаткової угоди до договору № 15/10-пс від 15.10.2019 на переробку соняшнику на давальницьких умовах (екстракційне виробництво) від 30.10.2019.
Натомість, колегія суддів зазначає, що зважаючи на свободу договору, передбачену ст. 627 ЦК України, а також на відсутність законодавчої заборони на укладення змішаного договору, можливість укладання якого передбачена ст.  628 ЦК України, позивачем правомірно застосовано п.1 додаткової угоди від 30.10.2019 із зміненим п.8.1. основного договору від 15.10.2019 та відповідно відразу після настання строку виконання зобов`язань по підписаних актах № 658, №657, №656 проведено зарахування решти однорідних зустрічних вимог у сумі 2  225  256,23 грн., яка не увійшла до суми зарахування, проведеного згідно заяви від 04.11.2019. Вказане зарахування згідно досягнених між сторонами у п.8.1. додаткової угоди від 30.10.2019 домовленостей здійснювалася автоматично, після настання строку виконання зобов`язань замовника перед виконавцем. 
Важливо зазначити, що в даному випадку зобов`язання ТОВ “Україна 2001” перед ПП “Захід-Агроінвест” за договором № 15/10-пс від 15.10.2019 припинено на суму 400  721,84 грн. (на підставі заяви про зарахування від 04.11.2019) та на суму 2  225  256,23 грн. ( на підставі додаткової угоди від 30.10.2019 до договору № 15/10-пс від 15.10.2019), а зобов`язання ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001” за договором комісії №КП/0106/3 від 01.06.2019 припинено на суму  2  225  256,23 грн. (на підставі додаткової угоди від 03.06.2019 до договору комісії № КП/0106/3 від 01.06.2019).
Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу й на те, що ні позивачем, ні відповідачем, ні під час розгляду кредиторських вимог ТОВ “Україна 2001” до боржника в межах справи про банкрутство № 914/346/20 не встановлено факту існування інших правочинів, на підставі яких у сторін є наявними, чи можуть виникнути в майбутньому будь-які зобов`язання. Натомість як вбачається із заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.11.2019 станом на цю дату, сума заборгованості ПП “Захід-Агроінвест” перед ТОВ “Україна 2001” за іншими правочинами, що були укладеними між сторонами становить 0,00 грн. і лише за договором комісії №КП/0106/3 від 01.06.2018 після проведеного взаємозаліку становила 14  335  361,00 грн.
В частині позовних вимог щодо стягнення пені згідно п.11.2 договору №15/10-пс від 15.10.2019 за порушення термінів оплати переробки давальницької сировини, то з огляду на припинення основного зобов`язання зустрічним зарахуванням однорідних грошових вимог, такі вимоги не підлягають до задоволення. 
При цьому, слід зазначити, що представник позивача заперечує факт здійснення зарахування з огляду на визнання вимог ТОВ “Україна 2001” в межах справи про банкрутство №914/346/20 в повному обсязі без врахування такого зарахування.   
Так, у справі про банкрутство ПП “Захід-Агроінвест” 26.03.2020 представником ТОВ “Україна 2001” подано заяву з грошовими вимогами в до боржника сумі 22 925 379,53 грн., де кредитором не вказано про припинення зобов`язань шляхом зарахування між сторонами зустрічних однорідних грошових вимог ні на суму 8 590 018,53 грн., ні на суму 2  225  256,23 грн. на підставі додаткової угоди від 30.10.2019 до Договору №15/10-пс від 15.10.2019 та заяви позивача від 04.11.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Навпаки, вказана сума була включена відповідачем до загальної суми заявлених грошових вимог до боржника.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.06.2020 у справі №914/155/21 визнано грошові вимоги конкурсного кредитора ТОВ “Україна 2001” в сумі 22929583,53 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника, з яких: 4204,00 грн. (судовий збір) – перша черга; 22925379,53 грн. (основний борг) – четверта черга. 
Господарським судом при розгляді заяви з грошовими вимогами до боржника встановлено наявність заборгованості позивача перед відповідачем за поставлену олію соєву за договорами поставки від 30.01.2018 за №СГ/3001/01, від 27.11.2018 за №СГ/2707/23, від 07.12.2018 за №07/12-ос, від 28.02.2019 за №28/02-ос та за ріпак першого класу за договором купівлі-продажу від 22.08.2019 за № 22/08/4-рп в сумі 4039226,23 грн. та за договором складського зберігання від 12.09.2018 №93, а також договором комісії на продаж товару від 01.06.2019 № КП/0106/3 в сумі 18886153,30 грн.
Стаття 64 КУзПБ України визначає черговість та механізм задоволення вимог кредиторів, внесених до реєстру, з урахуванням фактичних даних щодо розміру сум кредиторських вимог, оскільки в ході виконання процедури банкрутства розмір вимог кредиторів змінюється в силу відповідних юридичних фактів (внаслідок погашення, відмови кредитора від вимог, зарахування зустрічних вимог тощо). Відповідно до визначеної КУзПБ (зокрема частиною 1 статті 47 і частиною 1 статті 61) процедури ведення реєстру немає необхідності у прийнятті судового рішення саме про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за наслідком розгляду поточних, заставних чи інших вимог, які визнані ухвалою суду про розгляд вимог цього кредитора 
З огляду на зазначене, встановлення факту припинення зобов`язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог по своїй суті вказуватиме про об`єктивний та актуальний стан заборгованості на дату ухвалення відповідного рішення. Ліквідатор, реалізуючи свої повноваження, з метою справедливого розподілу грошових коштів, повинен врахувати вказану обставину у реєстрі під час задоволення вимог кредиторів в порядку, визначеному статтею 64 КУзПБ, та не допустити безпідставного стягнення з боржника на користь кредитора коштів на суму припинених зобов`язань.
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки заявник у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості кожної зі сторін за договорами на дату вчинення одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог та на момент здійснення зарахування на підставі положень додаткової угоди від 30.10.2019 була іншою, обидві вимоги є грошовими, безспірними, строк виконання яких настав, позивач не надав доказів часткового чи повного погашення цієї заборгованості, визнання додаткової угоди чи заяви про зарахування недійсними, вимоги про стягнення заборгованості за договором № 15/10-пс від 15.10.2019 не підлягають задоволенню, оскільки були припинені зустрічним зарахування однорідних грошових вимог. 
В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам не відповідає.
Враховуючи встановлені обставини справи, межі апеляційного перегляду, доводи позивача та скаржника, суд апеляційної інстанції з врахуванням висновків Верховного Суду дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід скасувати, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити з врахуванням положень ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001”, б/н від 28.07.2021 (вх. ЗАГС 01-05/2588/21 від 29.07.2021) – задоволити.
       2. Рішення господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі № 914/346/20 (914/155/21) – скасувати.
3.          Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” відмовити повністю.
4.          Стягнути з Приватного підприємства “Захід-Агроінвест” (79067, м.ґльвів, вул. Богданівська, 15А, код ЄДРПОУ 32865702) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна 2001” (30602, Хмельницька область, смт.Теофіполь, вул. Небесної сотні, 37В, код ЄДРПОУ 35080933) 148  664,56 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи у суді апеляційної та касаційної інстанції.
       5.Mісцевому господарському суду видати відповідний наказ.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України. 
Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд. 
Повний текст постанови складено 06.03.2023.
          
Головуючий                     суддя                                                            Желік М.Б. 

                                  суддя                                                             Орищин Г.В.

                                           суддя                                                             Галушко Н.А.