Ухвала
 
03 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 755/19336/21
провадження № 61-12646ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
розглянувкасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини, стягнення шкоди,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про відібрання дитини, стягнення шкоди.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Якименка М. М. про залишення позовної заяви без розгляду. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини, стягнення шкоди залишено без розгляду.
В подальшому ОСОБА_1 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив суд: покласти судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката Якименка М. М., понесених ОСОБА_1 при вирішенні справи № 755/19336/21 в суді першої інстанції та які підлягають оплаті адвокатові, у розмірі 15 400,00 грн з ОСОБА_2 з ухваленням відносно цього відповідного додаткового судового рішення. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада                   2022 року, в ухваленні додаткового рішення відмовлено.
У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року в указаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. 
У січні 2023 року заявник надіслав до Верховного Суду матеріали на виконання вимог ухвали суду від 09 січня 2023 року.
Недоліки касаційної скарги заявником усунуто.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.
Пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржитиу касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.
У переліку ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку, що визначений пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення відсутня (пункт 20 частини першої статті 353 ЦПК України).
Отже, не підлягають касаційному оскарженню ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за результатами апеляційного перегляду вказаних ухвал.
За правилами частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з частиною п`ятою статті 270 ЦПК України за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом може бути винесено додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.
У частині першій статті 258 ЦПК України зазначено, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що додаткове рішення суду першої інстанції за своєю суттю є ухвалою про відмову в прийнятті додаткового рішення, яку залишено без змін судом апеляційної інстанції, що відповідає положенням частини п`ятої статті 270 ЦПК України.
Обрання судом першої інстанції такої форми судового рішення, як рішення суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки за своїм змістом оскаржуване судове рішення суду першої інстанції, а також постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатами апеляційного перегляду такого судового рішення, не підлягає перегляду в касаційному порядку згідно вимог ЦПК України.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від                      03 червня 2022 року про відмову ухвалити додаткове рішеннята постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини, стягнення шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          Є. В. Петров
 А. І. Грушицький
 І. В. Литвиненко