Справа № 127/16183/22 
Провадження № 33/801/48/2023
Категорія: 290 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-7 КУпАП, - 

в с т а н о в и в :
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок в дохід держави.
Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», будучи згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів орган управління (Департамент охорони здоров`я Вінницької міської ради), чим скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-7 КУпАП.
23.12.2022 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх № 83918) на постанову суду першої інстанції, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Також ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що постанова суду першої інстанції винесена 10.08.2022 року у присутності ОСОБА_1 .. Однак, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 була вручена копія постанови суду у день її винесення або було направлено її копію. 02.11.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про надання копії постанови суду, яку він отримав 14.12.2022 року засобами поштового зв`язку. Зі змістом постанови суду ОСОБА_1 зміг ознайомитись вже після спливу десятиденного строку на її оскарження. ОСОБА_1 , являється особою похилого віку, має інвалідність другої групи та ряд хронічних захворювань, відповідно до виписки із медичної карти.
Окрім цього, починаючи з 10.08.2022 року по 21.12.2022 року повітряна тривога оголошувалась по Вінницькій області більше 100 разів, що перешкоджало як роботі судів, так і життєдіяльності учасників процесу, ракетне та інше збройне ураження території Вінниці, що спричинило постійні аварійні та екстрені відключення електроенергії майже щоденно починаючи з листопада 2022 року в сумарній кількості по 8 -10 годин на день також внесли негативні зміни в його життя, життя змінилось і військовий стан став перешкодою доступу до правосуддя.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки зі справи слідує, що він та його захисник Дмитрійчук А. А. приймали участь у розгляді справи в суді першої інстанції (а. с. 92), ОСОБА_1 був обізнаний зі змістом постанови суду першої інстанції ще 10.08.2022 року, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи на аркуші 95. 
Копію постанови суду також отримала захисник ОСОБА_1 - Дмитрійчук А. А. 12.08.2022 року, що відображено у розписці на аркуші 96.
Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова суду першої інстанції від 10.08.2022 року у справі № 127/16183/22 була опублікована в Реєстрі 16.08.2022 року.
Наведене спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що йому стало відомо про зміст постанови суду першої інстанції лише 14.12.2022 року.
Доказів того, що ОСОБА_1 дійсно з поважних причин не зміг вчасно подати апеляційну скаргу суду апеляційної інстанції не надано, а висновки суду щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть ґрунтуватися на припущеннях. 
Можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала тільки від волевиявлення самого ОСОБА_1 , тобто мала суб`єктивний характер.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Разом з тим, доказів існування перешкод для подання апеляційної скарги ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня ознайомлення зі змістом постанови суду першої інстанції (10.08.2022 року дата ознайомлення самим ОСОБА_1 або 12.08.2022 року дата ознайомлення його захисником Дмитрійчук А. А.) до апеляційної скарги не додано. 
Крім того, на виконання оскаржуваної постанови суду 30.08.2022 року ОСОБА_1 було сплачено штраф в розмірі 3400 грн та судовий збір в розмірі 496,20 грн, що підтверджується квитанціями № 1029668627 та № 1029668122 (а.с. 98). 
Надані суду апеляційної інстанції копія виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.11.2022 року, копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2 гр. загального захворювання, також не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Запровадження в Україні воєнного стану також у даному випадку не є підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на оскарження не зазначає обставини, які унеможливили вчасно подати апеляційну скаргу через запроваджений воєнний стан.
Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).
Виходячи з наведеного, оскільки з дня прийняття постанови суду першої інстанції пройшло більше чотирьох місяців, суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в :
Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-7 КУпАП. 
Апеляційну скаргу разом з додатками повернути ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Л. О. Голота