УХВАЛА
16 січня 2023 року
м. Київ
справа № 344/11136/17
провадження №51-4564ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                  ОСОБА_1 ,
суддів                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2021 року, вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 17 листопада                     2022 року щодо ОСОБА_5 , 
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпілий порушує питання про                перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Однак, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що  скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Фактично суть доводів у касаційній скарзі ОСОБА_4 зводиться до незгоди з ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області                                           від 30 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 (автомобіля Infiniti FX-37), та неправильного, на його думку, вирішення судом першої інстанції поданого ним цивільного позову.
Попри посилання у касаційний скарзі на невідповідність призначеного  покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу ОСОБА_5 , така не містить жодних обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст.  414 КПК. 
Також останній не вказує й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку, зважаючи на приписи ст. 419 КПК, та не конкретизує на які саме доводи його апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що він оскаржував вирок місцевого суду фактично лише в частині цивільного позову, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Також прохальна частина касаційної скарги потерпілого не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції та рішень, які цей суд має право прийняти за наслідками касаційного розгляду, так як останній просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2021 року та виправити арифметичну помилку допущену судами при підрахунку суми матеріальної і моральної шкоди, яку слід стягнути з ОСОБА_5 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4  залишити без руху й надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                 ОСОБА_3