ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року 
м. Київ

справа № 640/14672/19
адміністративне провадження № К/9901/24463/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до  Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 
про скасування постанов про накладення штрафу,
провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 (головуючий суддя - Собків Я.М., судді - Файдюк В.В., Черпіцька Л.Т.)

ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1. У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просила суд:
- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни №57116426 від 26.07.2019 про накладення штрафу в розмірі 3400, 00 грн;
- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кузьменко Любові Михайлівни №57116426 від 29.07.2019 про накладення штрафу в розмірі 3400, 00 грн.
2. В обґрунтування позову позивач зазначила про безпідставність та необґрунтованість постанов державного виконавця від 26.07.2019 та від 29.07.2019 про накладення на неї штрафів у розмірі 3 400,00 грн, оскільки жодних перешкод у спілкуванні дитини з батьком вона не чинила. При цьому вказувала, що дитина сама не бажає спілкуватись із батьком, у зв`язку з чим мало місце звернення за психологічною допомогою.
3. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2019  залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .
4. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 17.09.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
5. Постановою Верховного Суду від 16.04.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 скасовано. Справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва на новий розгляд.
6. Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій не встановлено в чому саме полягало невиконання рішення суду позивачем, залишається не встановленим, де саме позивач повинна була забезпечити спілкування дитини зі стягувачем, чи надавала дитину батьку, чи перешкоджала спілкуванню. Також не встановлено    наявності факту відсутності поважної причини невиконання позивачем рішення суду у встановлений строк.
7. Рішенням Окружного адміністративного суду від 24.12.2020 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
8. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
9. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а також у зв`язку з тим, що апелянтом не надано жодних доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги. Відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2020.
10. На виконання вказаної ухвали позивачем подано клопотання про долучення доказів сплати судового збору.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
11. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України у зв`язку з неподанням скаржником  доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги.
12. Оскаржувана ухвала мотивована тим, що ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021 в частині залишення апеляційної скарги без руху щодо пропущення строку звернення скаржником не виконано, жодних доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги не надано.  
13. Суд апеляційної інстанції вказав, що оскільки станом на 21.04.2021 апелянтом не усунуті недоліки апеляційної скарги, а саме не вказано інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, це є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
14.   У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
15. Скаржник посилається на те, що нею 02.03.2021 було подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду у справі №640/1150/19, в якій також містилося клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження з аналогічних підстав, як і в апеляційній скарзі у цій справі, а саме у зв`язку з неможливістю подати апеляційну скаргу у 10-денний термін через встановлений карантин та запровадження посилених протиепідемічних заходів, проте у справі №640/1150/19 її клопотання було задоволено, апеляційне провадження у справі відкрито. 
16. Позивач вважає, що існують два різних підходи суддів Шостого апеляційного адміністративного суду при вирішенні питання поважності пропуску строків на апеляційне оскарження з аналогічних підстав, що свідчить про порушення оскаржуваною ухвалою у цій справі права позивача на доступ до суду в частині апеляційного оскарження судового рішення.
17. Відзиву на касаційну скаргу у встановлений судом строк учасниками справи не подано.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
18.   Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 для розгляду справи №640/14672/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
19. Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
20. Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2023 адміністративну справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Позиція Верховного Суду
21. Згідно з ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
23. В оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції посилався на п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
24. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
25. З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду першої інстанції було проголошено 24.12.2020, водночас, апеляційна скарга подана лише 25.01.2020, тобто з порушенням встановленого процесуальним законом строку для її подачі.
26. З матеріалів справи вбачається, що разом з апеляційною скаргою позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення до апеляційного суду, мотивоване тим, що у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією щодо захворюваності на COVID-19 та її побоюванням за своє здоров`я та здоров`я малолітньої дитини позивач перебувала на самоізоляції.
27. Відповідно до положень частин 1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
28. Статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги до змісту ухвали, пунктами 2,3 частини першої якої визначено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.   
29. Однак, суд апеляційної інстанції під час залишення апеляційної скарги без руху та постановлення оскаржуваної ухвали не надав оцінку доводам, вказаним у клопотанні позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду від 24.12.2020, не вказав про їх поважність або неповажність, обмежившись лише зазначенням того, що апелянтом не надано жодних доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги.
30. На переконання Суду, такі висновки, без аналізу доводів клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та без зазначення про їхню неповажність не можуть свідчити про винесення обґрунтованого судового рішення.
31. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вищевказаним вимогам процесуального закону, оскільки зі змісту ухвали неможливо встановити чи взагалі судом апеляційної інстанції досліджувались доводи, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, чи надавалася судом оцінка цим доводам, а якщо і надавалася, то з яких мотивів суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення позивачем до суду апеляційної інстанції.
32. Отже, колегія суддів Верховного Суду погоджується з доводами касаційної скарги в тій частині, що оскаржувана ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 є незаконною та підлягає скасуванню.
33. Водночас, посилання позивача на те, що оскаржувана ухвала має бути скасована з причин того, що судом апеляційної інстанції застосовано не однаковий підхід до вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження Верховним Судом не приймаються. Верховний Суд наголошує, що зазначене не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки суд при розгляді клопотань керується фактичними обставинами, встановленими у кожній конкретній справі, з урахуванням особливостей спірних правовідносин.
34. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
35. За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 підлягають скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, в ході якого має бути вирішено питання про можливість відкриття апеляційного провадження у справі.
36. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 скасувати.
3. Справу направити до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Судді | А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко