ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3963/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною відмову відповідача в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та зобов`язання  відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року позов задоволено. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Станом на 18 січня 2023 року позивачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.   
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби, на посаді інспектора прикордонної служби.
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 01.07.2020 року № 327-ОС позивача звільнено з військової служби в запас  у званні старшого прапорщика з 01.08.2020 року та виключено зі списків особового складу, що підтверджується  витягом із наказу відповідача від 01.08.2020 року № 389-ОС. 
Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 02 місяця 17 днів, у пільговому обчисленні - 08 років 11 місяців 15 днів, всього 28 років 02 місяці 02 дні.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про  підготовку необхідних документів та направлення їх до ГУ ПФУ для призначення йому пенсії.
Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.05.2022 року № 11-10723/0/6-22 позивача повідомлено про те, що вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 19 років 02 місяці 17 днів, тому підстави для надання доручення 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону України № 2262-ХІІ, відсутні.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно із частиною першою   статті 14 Закону України від 03.04.2003 №661-IV "Про Державну прикордонну службу України"   до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Частиною другою  статті 25 цього Закону  визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених   Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  (далі Закон № 2262-ХІІ).
Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII (далі по тексту -   Закон №2262).
Редакція пункту "а" зазначеної статті змінювалась, міняючи при цьому умови і підстави виникнення права на пенсію за вислугу років, зокрема, умову призначення пенсії -  період звільнення та наявність на день звільнення зі служби вислуги років.
Так, норма пункту "а" статті 12   Закону №2262,   в редакції з 01.10.2011, передбачала наступне: "пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д"   статті 1-2 цього Закону,   незалежно від віку в разі, якщо вони звільнені зі служби …з 01 жовтня 2019 по 30 вересня 2020  року,  і на день звільнення зі служби мають вислугу 24 роки 6 місяців і більше .
Отже, вказаними пункту "а" статті 12 Закону N 2262-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги  років.
Відмовляючи позивачу у підготовці документів для призначення пенсії за пунктом "а" статті 12 Закону N 2262-XII, відповідач виходив із того, що на день звільнення зі служби календарна вислуга років позивача за час роботи його в Державній прикордонній службі України становила 19 років 02 місяці 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років з огляду на те, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.
Разом з тим,  такі висновки є помилковими, оскільки відповідно до   статті 17-1 Закону №2262-XII   порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей був затверджений   постановою КМУ від 17.07.1992 року №393   (далі Постанова №393), пунктом 1 якої установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого   Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі.
Згідно до абзацу десятого 10 підпункту "в" пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї   постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах ДПС за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.
Кабінет Міністрів України постановою від 16.10.2014 №533  затверджено Положення про Державну прикордонну службу України, згідно із пунктом 1 якого Державна прикордонна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до   статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, пункту 3 Постанови №393 та з метою вдосконалення соціального забезпечення окремої категорії військовослужбовців Державної прикордонної служби України  Міністерство внутрішніх справ України наказом від 20.02.2017 року №139 було затверджено Перелік посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах (далі - Перелік посад).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач був звільнений з посади інспектора  прикордонної служби Державної прикордонної служби України у званні старшого прапорщика,  мав вислугу років  на день звільнення (01.08.2020 року): календарна 19 років 02 місяці 17 днів, пільгова 08 років 11 місяців 15 днів, всього 28 років 02 місяці 02 дні.
Тобто позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний стаж з урахуванням пільгового, відповідно до приписів пункту 3 Постанови №393.
Колегія суддів звертає увагу на те, що   статтею 17 Закону №2262-XII   визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а   статтею 17-1 Закону №2262-XII   встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Отже,   Законом №2262-XII   передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам, які проходили службу в підрозділах Державної прикордонної служби. Вказана   постанова   є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є   Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою КМУ №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Отже, особам, які проходили військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією ДПСУ, вислуга років, що дає право для призначення пенсії відповідно до   статті 12 Закону № 2262-XII, обчислюється на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладених Верховним Судом у постановах від 3 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, від 21 жовтня 2021 року у справі №620/940/19.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до   пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ, оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить більше 24 календарних років 6 місяців і більше, а саме 28 роки 02 місяці 02 дні ( 19 років 02 місяці 17 днів+  08 років 11 місяців 15 днів), а відповідно й про наявність підстав для визнання протиправною відмови відповідача щодо оформлення та направлення документів, необхідних для призначення  позивачу пенсії за вислугою років до Пенсійного органу, та задоволення позову повністю.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.            
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року залишити без змін.           
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Глущенко Я.Б.

             Суддя                                                                                                     Черпіцька Л.Т.